98 



detta i flertalet fall — mindre områden, avsedda att åstadkomma tillökning och arrondering 

 av äldre kronoparker eller mera betydande utmarksarealer, som vid utarrendering av krono- 

 egendomar un dantagits från arrendena och ställts under skogsstatens omedelbara vård och 

 förvaltning. 



I en av professor Gunnar Andersson år 1914 författad avhandling t Ett par probletn i 

 svensk skogspolitiks ^ intagen i » Ekonofniska studier» tillägnade Marcus Wallenberg på hans 

 femtioårsdag, finnes en uppgift om de grunder, som vid statsinköpen av skogsmark under 

 senare tid tillämpats, och vilken då hade lämnats av undertecknad generaldirektör. Denna 

 uppgift lyder sålunda: 



■»i) Egendomar belägna intill eller i omedelbar närhet av kronans skogsegendomar äro 

 önskvärda att erhålla. Dock böra icke allt för stora skogskomplex bildas, vilket försvårar 

 avsättningen av skogsprodukterna, eftersom kronan själv endast i mindre omfattning kan för- 

 ädla virke. Av denna orsak köpas icke egendomar i Norr- och Västerbottens län, där kronan 

 förut äger stora skogsområden; särskilda skäl med hänsyn till läge och pris m. m. kunna 

 ju dock giva anledning till undantag. 



2) Egendomar belägna i trakter, där kronan förut icke har skog eller endast obetydlig 

 sådan, äro ock i allmänhet eftersträvansvärda, helst länsstyrelserna och den skogsintresserade 

 allmänheten i sädana nejder oftast äro ivriga att arbeta därför. Dock vill man gärna, att 

 den utbjudna egendomen skall vara så pass stor, att den antingen ensam eller tillsammans 

 med annan lämpligt belägen kronoskog kan komma att utgöra en lagom bevakningstrakt; 

 större egendomar kunna ock vanligen erhållas till billigare pris. Utsikt till ytterligare mark- 

 förvärv intill den utbjudna egendomen kan givetvis verka undantag härifrån. 



3) Egendomar med allt för mycket inägojord köpas icke, därest icke denna kan anses 

 lämplig för styckning till egna hem. 



4) Önskvärt är att fä egendomar med goda marker, varför sädana med mycket svag jord 

 undvikas, därest icke särskilda skäl föreligga. 



5) Skövlade egendomar vill man gärna undvika, åtminstone om skogsskövlingen nyligen 

 ägt rum. Eljest skulle säljarna frestas att först skövla skogen och sedan utbjuda egen- 

 domarna till kronan. 



6) Mindre vikt fästes vid egendomens läge med hänsyn till kommunikationer, enär priset 

 måste sättas därefter och förbättrade kommunikationer dock förr eller senare erhållas. Det 

 har förekommit, att köpta egendomar med dåliga kommunikationer blivit synnerligen goda 

 affärer, därigenom att efterhand förbättrade kommunikationer erhållits.» 



De sakkunnigas uttalande ä sid. 390, att de kronoparker, som ej uppgå till 300 härs 

 ytvidd »i en mängd fall» ha nyinköpts, överensstämmer icke med verkliga förhållandet, även 

 om man går tillbaka ända till år 1S75, då de egentliga markinköpen togo sin början. I de 

 ytterst få fall, då marker av denna mindre areal inköpts för annat ändamål än utvidgning 

 av äldre kronoparker, har det i regel gällt att förvärva ännu bibehållna skogsresers^er i de 

 sydliga och västliga kustlandskapen. Det har nämligen ansetts vara av vikt, ej blott att 

 kronan såsom skogshushällare ginge i spetsen och med exemplets makt sökte främja intresset 

 för skogens bevarande och äterkultiverande i dessa, särskilt innan skogsvårdsstyrelserna 

 började utöva sin verksamhet, i skogligt avseende ofta vanvårdade delar av landet, utan 

 även att kronan räddade undan enskild spekulation och bevarade för ortens tillgodoseende 

 med virke skogsbevuxna områden, som eljest med visshet blivit föremål för skövling. 



Såsom av ovan anförda tablå framgår hava under den senast förflutna lo-årsperioden 1907 

 — 1 9 16 avslutats 149 markinköp i de fem södra distrikten. Dessa markinköp avse i 140 

 fall förvärv av mark för utvidgning och arrondering av kronoparker och i vissa fall av frän 

 arrendet undantagna jordbruksdomäners skogar samt i endast 9 fall för bildande av själv- 

 ständiga förvaltningsområden. 



Dessa sistnämnda inköp omfatta komplex om respektive 6,922, 4,076, 3,074, 2,113, 1,766, 

 671, 608, 523 och 414 har. Endast fyra inköp omfatta alltså områden av mindre storlek, 

 men är då att märka att av dessa fyra förvärv två gällt områden i relativt skogsfattiga pro- 

 vinser — i ena fallet i Göteborgs och Bohus' län och i andra fallet i Blekinge län — , där 

 det av förut anförda skäl ansetts vara av vikt, att i vissa fall områden med bevarad äldre 

 skog förvärvas av kronan, samt två avsett områden, där utsikt funnits att genom ytterligare 

 inköp kunna åvägabringa förvaltningskomplex av lämplig storlek, vilket ock i bådadera fal- 

 len skett, så att exempelvis i det ena av dem området redan utökats från 414 har till 

 1,356 har. 



