ket hemställa de skogssakkunniga för södra Sverige å sid. 404 efter en utredning bland an- 

 nat angående antal och storlek av dessa boställens skogar, 



T>att de civila boställena (skogsstatens bostadslägenheter häri dock ej inräknade) måtte vid 

 inträffande tjänsteombyten indragas till statsverket och därefter disponeras efter samma grun- 

 der, som tidigare (å sid. 400) föreslagits för kronodomäner.» 



I fråga om de av de sakkunniga uttalade önskemålen beträffande vissa civila boställen hava 

 yttranden avgivits av Eders Kungl. Maj:ts brfallnmgshavande i 



Stockholms län, som livligt förordrar indragningen till statsverket av alla länsmansbostäl- 

 len. I de flesta fall låge dessa olämpligt till för tjänstemännen och allmänheten, och det 

 vore endast, när de medförde ekonomisk vinst för boställshavaren, som denne önskade be- 

 hålla dem, men då vore det å andra sidan ekonomiskt fördelaktigt för staten att övertaga 

 dem. Tjänstemännens berörda intresse saknade givetvis juridiskt berättigande; 



Södermanlands län, som anser, att de sakkunnigas förslag borde tagas till behandling vid 

 blivande lönereglering för landsstaten. Under avvaktan på sådan reglering borde förfaras 

 som hittills, nämligen att indragning av boställen verkställdes, om sådant av särskilda skäl 

 ansåges böra ske; 



Göteborg och Bohiis' län^ som framhåller, att enligt nådiga brevet av den 31 maj 1878 

 angående lönereglering för vissa av de till landsstaten hörande tjänster bland annat vore 

 stadgat, att nu befintliga länsmansboställen måtte fortfarande och intill dess annorlunda i 

 varje särskilt fall förordnades vid tjänsten på vissa villkor bibehållas. Fråga härom torde 

 för varje särskilt fall alltså göras till föremål för närmare utredning- 

 För egen del får styrelsen biträda de av de sakkunniga uttalade önskemålen beträffande 

 vissa av de civila boställena framhållande såväl, att en rationell hushållning av dem tillhörande 

 skogar icke är att förvänta, förrän de indragits till statsverket, som att en arrondering med 

 hänsyn till dessa skogars i regel jämförelsevis ringa areal allt efter deras successive indrag- 

 ning till statsverket är av behovet starkt påkallad. 



Diverse övriga staten tillhöriga skogar. 



De skogssakkuntiiga för södra Sverige framhålla, att vissa grupper av staten tillhöriga 

 skogar, som upplåtits för särskilda ändamål, exempelvis under arméförvaltningen, vattenfalls- 

 styrelsen och olika sjukvårdsinrättningar, hade betydliga arealer och mycket värdefulla virkes- 

 förråd. De sakkunniga hemställa under framhållande av att de särskilda ändamål, för vilka 

 dessa skogar upplåtits, icke måtte trädas för nära, 



att föreskrifter meddelas därom, att för samtliga nu ifrågavarande skogar hushållningsplaner 

 skola upprättas, och att dessa skogar därefter skola stå under skogsstatens förvaltning. 



Ehuru skötseln av förenämnda staten tillhöriga skogar genom vederbörande myndigheters 

 försorg i vissa fall uppdragits åt skogligt bildade personer anser styrelsen, att en säkrare 

 garanti för en mera enhetlig och ändamålsenlig hushållning med dessa skogar i allmänhet 

 skulle ernås, om de jämlikt de sakkunnigas hemställan ställdes under skogsstatens förvaltning, 

 varvid givetvis full hänsyn i varje fall finge tagas till de särskilda ändamål, för vilka dessa 

 skogar upplåtits. Styrelsen anser alltså för egen del, att berörda skogar, där icke Eders 

 Kungl. Maj:t för vissa fall kan finna skäl medgiva undantag, böra ställas under skogsstatens 

 vård och förvaltning, och anser sig styrelsen böra erinra, att därest en reform i detta syfte 

 genomföres, ersättning för skogsstatens bestyr med dessa skogar bör ingå till statsverket och 

 gäldas enligt grunder, som av Eders Kungl. Maj:t fastställas. 



Styrelsen har i sitt förevarande utlåtande över de skogssakkunnigas för Södra Sverige och 

 vissa delar av den norrländska skogsvårdskommitténs betänkande rörande kommitterades för- 

 slag till åligganden dels för jägmästarna och dels för den skogliga instansen emellan domän- 

 styrelsen och jägmästarna ansett sig böra biträda varje sådant förslag, som befrämjar en 

 decentralisation inom förvaltningen och som anses kunna genomföras med bibehållande tills- 

 vidare av den nuvarande organisationen. Vissa förslag, som förutsätta ett inrättande av 

 distriktsstyrelser, och andra förslag, som innebära ett överflyttande på annan myndighet av 



