åligganden, vilka alltjämt synas böra lillkomma den centrala styrelsen, har styrelsen däremot 

 ansett sig böra avstyrka. 



En del av de föreslagna reformer, som styrelsen biträtt, strida emellertid emot vissa stad- 

 ganden, särskilt i kap. VIII och IX av nådiga förordningen den 26 januari 1894 angående 

 hushållningen med de allmänna skogarna i riket och torde följaktligen icke kunna genom- 

 föras, utan att samtidigt motsvarande delar av berörda författning ändras. 



Såväl med hänsyn härtill som till den omständigheten att bland annat den nya eckle- 

 siastika lagstiftningen och den nådiga förordningen angående utsyning å viss skog inom 

 Västerbottens och Norrbottens läns lappmarker med flera områden den 18 juni 1 91 5 inne- 

 hålla stadganden, som upphäva vissa delar av berörda nådiga förordning den 26 januari 

 1S94, torde en omarbetning av samma förordning nu vara erforderlig. 



Enligt styrelsens åsikt torde vid en dylik omarbetning ej blott böra beaktas de reformer ifråga 

 om förvaltningen, som styrelsen nu biträtt, och de stadganden angående de allmänna sko- 

 garna, som tillkommit efter den 26 januari 1S94, utan även tillses, att i torordningen endast 

 intagas de grundläggande huvuddragen angående hushållningen med de allmänna skogarna. 

 Därest en förordning enligt dylika grunder utfärdas, torde mindre väsentliga föreskrifter och 

 detaljer rörande hushållningen med de allmänna skogarna lämpligen kunna, i den mån de 

 ej anses böra utfärdas av domänstyrelsen, upptagas i förnyade nådiga instruktioner för 

 domänstyrelsen och skogsstaten. 



Härmed torde vinnas, att icke varje reform, som med utvecklingens fortskridande kan 

 tarvas, behöver föreläggas riksdagen utan beslutanderätten i sådana avseenden tillkomma 

 Eders Kungl. Maj:t och i vissa fall domänstyrelsen, varigenom styrelsens verksamhet efter 

 tidens krav lättare synes kunna anpassas med den smidighet, som oundgängligen erfordras 

 för ett affarsdrivande verk. 



I anslutning till ovan anförda synpunkter får styrelsen i underdånighet framlägga ett 

 förslag med motiv till förnyad nådig förordning angående hushållningen med de allmänna 

 skogarna i riket. 



Förslag till förordning angående de allmänna skogarna 



i riket. 



Kap. i. 



Kronoparker och därmed närmast likställda skogar. 



S I- 



Kronoparkema skola bibehållas oförminskade samt behandlas efter hushållningsplaner, vid 

 vilkas upprättande, där icke särskilda forhållanden annat påkalla, bör såsom allmänt mål efter- 

 strävas den högsta möjliga avkastning, som kan erhållas med skälig förräntning av det i 

 hushållningen bundna kapitalet. 



Domänstyrelsen tillkommer att fastställa hushållningsplaner samt att meddela de särskilda 

 föreskrifter, som i avseende pä hushållningen med dessa skogar kunna finnas erforderliga. 



S 2. 



Kronoparkerna stå under skogsstatens omedelbara \ård och förvaltning. 

 Avkastningen ingår, där icke annorlunda är förordnat, till domänfonden, vilken bekostar 

 deras bevakning och skötsel. 



s 3. 



Vad om kronoparker är stadgat gäller ock om kronans flygsandsfalt samt övriga till 

 domänfonden hörande fastigheter. 



Vid utarrendering av kronans jordbruksdomäner förfares i avseende å förvaltningen av 

 skogen på sätt särskilt är stadgat. 



s 4. 



Om kronoöverloppsmarker och de delar av oavvittrade skogar, å vilka uteslutande rätt 

 till utsyning enligt ^ 45 icke förekommer, gäller i tillämpliga delar vad om kronoparker är 

 stadgat. 



