I09 



befallningshavande, vars beslut därefter underställes kammarkollegium eller, utom beträffande 

 renbetesfjällens skogar, annan motsvarande myndighet, varunder hemmanet eller lägenheten 

 lyder. 



S 54. 

 Skulle innehavare, åbo eller arrendator av publikt hemman eller lägenhet överträda den 

 enligt denna förordning och fastställd hushållningsplan honom tillkommande rättighet i av 

 seende på skogens begagnande, straffes såsom för skogsåverkan eficr 24 kap. strafflagen. 



N 55- 



Skogsstatens personal ävensom kronobetjänte äga, där ej annorlunda är stadgat, lika be- 

 hörighet att åtala de i S 53 omförmälda överträdelser samt att med beslag belägga virke, 

 som därvid blivit olovligen avverkat. Sådant virke skall i stadgad ordning försäljas och 

 beslagaren åtnjuter av de medel, som, efter avdrag av försäljnings- och uppbördskostnader, 

 där sådana ifrågakomma, genom försäljningen inflyta, tjugu procent, därest åverkaren av det 

 i beslag tagna virket upptäckes och saktalles, men sex procent, då gärningsmannen förbliver 

 oupptäckt eller i brist på bevis icke kan till ansvar tallas. Återstoden tillfaller domänfonden, 

 så vitt ej den olovliga a^•^•e^kningen skett ä sådan egendom, som i kap. II, III och V omför- 

 mäles, då återstoden avlämnas till den styrelse eller myndighet, som över egendomen när- 

 mast har inseende, eller ä skog till ecklesiastikt boställe, då i fråga om dispositionen av 

 återstoden förfares på sätt i §\| 22 och 23 finnes föreskrivet. Vid olovlig avverkning av ek, 

 som är kronan förbehållen, tillfaller återstoden domänfonden. 



På lika sätt förfares med skadeersättning, som på grund av domstols beslut inflyter för å 

 kronojord olovligen avverkat, men ej i beslag taget virke, dock att åklagaren såsom pro\nsion 

 åtnjuter endast fjorton procent av behållningen. 



Då beslag blivit verkställt, åligger det beslagaren att ofördröjligen inberätta förhållandet 

 till domänstjTelsen. 



Överträdelser av denna förordning, i vad den angår prästebolskog, äga ock vederbörande 

 församlingsbor att lagligen beivra. 



^56. 



Ar någon missnöjd med domänstyrclsens åtgärd eller beslut i mål, som angå hushållningen 

 med de allmänna skogarna, må han tora klagan däröver genom underdåniga besvär, som 

 böra i vederbörande statsdepartement ingivas sist innan klockan tolv å trettionde dagen efter 

 det han av överklagade beslutet erhållit del ; dock att menighet, som klagar, äger tillgodo- 

 njuta femton dagars längre besv-ärstid. 



Ändring i beslut, som på grund av denna förordning av överjägmästare meddelas, må 

 sökas genom besvär hos domänstyrelsen innan klockan tolv å trettionde dagen efter det kla- 

 ganden av beslutet erhållit del. 



Motiv. 



Kap. i. 



Detta kap. motsvarar kap. I och III i 1S94 års skogsförordning. Då det torhällande 

 numera upphört, att skogsavkastningen vid kronans utarrenderade jordbruksdomäner emot 

 särskilt skogsarrende upplätes ät arrendator, intaga dessa skogar en ställning så nära jäm- 

 förlig med kronoparkemas att deras bibehållande i ett särskilt kapitel synes onödigt. De 

 ha därför förts till det nu föreslagna kap. I. 



S ' 



Denna ^ motsvarar |^ I i 1S94 års skogsförordning. I fråga om de grundsatser, som böra 

 gälla vid upprättandet av hushållningsplaner, äro bestämmelser införda, som angiva, att ränta- 

 biliteten i viss mån skall beaktas. Styrelsen får i detta avseende hänvisa till sitt underdåniga 

 utlåtande i anledning av de skogssakkunnigas för södra Sverige och vissa delar av den norr- 

 ländska skogsvårdskommitténs betänkanden i vad det rör de frågor, som behandlas under 

 rubrik »de allmänna grunderna för statens skogshushållning». 



