§ 2. 



Denna § motsvarar § 2 i 1894 års skogsförordning och är den ändring vidtagen, att det 

 angivits, att avkastningen ingår till domänfonden. 



§ 3- 

 Denna § motsvarar närmast § 3 i 1894 års skogsförordning. Under paragrafen har dock 

 ansetts böra föras icke endast kronans flygsandsfält utan även andra domänfondens fastig- 

 heter, som icke äro att hänföra till kronoparker, såsom kronans utarrenderade jordbruks- 

 domäner, kronolägenheter, holmar och skär samt sådana utmål för strömfall, som icke stå 

 under annan myndighets förvaltning. Dessutom har till § fogats för kronodomäners vidkom- 

 mande en hänvisning i fråga om utarrendering till nådiga kungörelsen ang. förändrade grun- 

 der för förvaltningen av kronans jordbruksdomäner den 4 juni 1908. 



§ 4. 



I denna § äro bestämmelser införda beträifande kronoöverloppsmarker och de oavvittrade 

 skogar, vara utsyning icke tillkommer kronohemmans- och nybyggesåbor ävensom skatte- och 

 frälsehemmansägare och boställen. Uti ingressen till sitt underdåniga förslag den 28 oktober 

 1889 till förnyad skogsordning uttalade domänstyrelsen, att endast sådana stadganden om 

 hushållningen med de allmänna skogarna borde i förordningen intagas, som hade fortfarande 

 tillämpning och ej endast avsåge tillfälliga och övergående förhållanden, och att alltså be- 

 stämmelser i dessa avseenden om bland annat överloppsmarker och oavvittrade kronomarker 

 icke borde i den nya förordningen intagas, vilket uttalande ock av kammarkollegium bi- 

 träddes i dess underdåniga utlåtande den 16 april 1892 över vissa delar av domänstyrelsens 

 ovan nämnda förslag. I 1894 års skogsförordning kom sålunda av de stadganden, som om 

 kronoparker äro meddelade i dess l:sta kapitel, vad kronoöverloppsmarker och oav^'ittrade 

 skogar vidkommer, endast att i § 58 inflyta dylika, som omfatta de hushållningsprinciper, 

 som vid utsyningen ansåges böra iakttagas. 



I sitt förevarande förslag till förnyad skogsförordning har emellertid styrelsen ansett sig 

 böra införa dessa skogar i kap. I, varigenom för dem skulle i tillämpliga delar gälla bestämmel- 

 serna för kronoparker och därmed närmast likställda skogar, vilka stadganden icke synas böra 

 saknas under den tid, som kan förflyta intill dess, vad kronoöverloppsmarker beträffar, för- 

 ordnats, vilka delar av dessa, som skola bibehållas såsom kronoparker, och vilka delar, som 

 skola upplåtas åt enskilda samt, \ad de här omförmälda oavvittrade skogarna vidkommer, 

 intill dess a\'vittringen slutförts. 



Kap. II. 



Detta kap. äger en viss motsvarighet i ^ 4 i 1894 års skogsförordning. De i denna § 

 åsyftade skogar äro till följd av ändamålet med upplåtelsen av helt annan natur än krono- 

 parkerna, varför de böra föras under ett särskilt kapitel i enlighet med styrelsens förevarande 

 förslag. I detta nya kapitel inrymmas sålunda statens till vissa verk eller för särskilda ända- 

 mål upplåtna skogar. Dessa skogar tillhöra egendomar, vilka upplåtits åt arméförvaltningen, 

 vattenfallsstyrelsen, fångvårdsstyrelsen samt åt styrelser för vissa statens sjukhus, sanatorier etc. 



För de skogar, som inrymmas i detta kap., äro, liksom för skogarna i de följande kap. 

 III, IV, V och VI, huvudsakligen införda sådana stadganden, som äro meddelade i 

 kap. I av 1894 års skogsordning. Dessa stadganden avse de allmänna grunderna för hus- 

 hållningen, upprättande och fastställelse av hushållningsplan, skogens ställning i administra- 

 tivt hänseende, gäldande av kostnad för hushållningsplan, bevakning och skötsel samt disposi- 

 tion av skogsavkastningen. 



§ 5- 



I denna § äro införda bestämmelser angående de grunder, som böra gälla vid upprättande 

 av hushållningsplaner. Då ifrågavarande skogar upplåtits för särskilda ändamål bör givetvis 

 tillses, att dessa icke trädas för nära vid planerandet av hushållningen. De »särskilda för- 

 hållanden», som i § I, första stycket, åsyftas, torde sålunda här i vissa fall förekomma och 

 böra beaktas. 



§ 6. 



Här införd bestämmelse äger motsvarighet i föreskriften i kap. V, § 31 av 1894 års skogs- 

 förordning, att beträffande skog å allmän inrättnings hemman, som icke innehaves med stad- 

 gad åborätt, vederbörande styrelse eller myndighet, som över dylik egendom har inseende, 

 inom sex månader, efter det förordningen trätt i kraft, till domänstyrelsen skall inlämna upp- 

 gift å skogens ytvidd, beskaffenhet m. m. 



