ii6 



Kap. VIII. 



Detta kap. motsvarar kap. VIII i 1894 års skogsförordning. De detaljerade bestämmel- 

 ser ifråga om försäljning av skogsalster från kronoparker med flera allmänna skogar, som 

 ingå i 1894 års förordning, anses icke böra inflyta i en förnyad förordning, utan i stället 

 ersättas av mera allmänt hållna stadganden i detta avseende. För domänstyrelsen såsom 

 affarsdrivande verk är det av vikt att ifråga om försäljningar äga en viss frihet, vilken bäst 

 synes tillgodoses, därest detalj föreskrifter rörande försäljningsväsendet meddelas i en nådig 

 instruktion. Ävenledes med hänsyn därtill, att ej mindre den ifrågasatta omorganisationen av 

 fögderiförvaltningen än även den omorganisation av den skogliga administrationen, varom förslag 

 avgivits av den norrländska skogsvärdskommittén och de skogssakkunniga för södra Sverige, 

 som inom en ej alltför avlägsen framtid torde komma att äga rum, med all säkerhet medföra 

 väsentliga ändringar i fråga om skogsalsters försäljning, synes det olämpligt, att i en förnyad 

 skogsordning, avsedd att gälla under en längre följd av år, intaga detaljerade stadganden i 

 dessa avseenden. 



De stadganden, som äro meddelade i §§ 49, 50, 51 och 52 i 1894 års skogsförordning 

 ha i anslutning till vad ovan anförts i det väsentliga uteslutits i det nya förslaget till skogs- 

 förordning. 



§ 40. 



Denna § motsvarar § 46 i 1894 års skogsförordning, vilken § genom nådiga förordnin- 

 gen den 9 juni 191 1 erhållit ändrad lydelse. 



Ät paragrafen är nu given sådan formulering, att å alla allmänna skogar, som stå under 

 skogsstatens omedelbara vård och förvaltning ävensom å de i kap. IV omförmälda skogar, 

 vilka under viss övergångstid endast stå under skogsstatens uppsikt och kontroll men seder- 

 mera komma att föras under dess omedelbara vård och förvaltning, all utsyning, således även 

 utsyning för husbehov, skall ske genom skogsstatens försorg. Sådan utsyning sker genom 

 stämpling eller anvisning i sådan form av den skog, som får avverkas, att full säkerhet fin- 

 nes för, att det med föreskrift om utsyning avsedda ändamålet uppfylles. Utsyningen verk- 

 ställes av förvaltande eller bevakande personal i enlighet med de närmare bestämmelser do- 

 mänstyrelsen därom meddelar. Den frihet från utsyningstvång ä husbehovsvirke, som för 

 vissa skogar stadgats jämlikt § 46 av 1894 års förordning, anses böra upphöra, med 

 undantag dock för oavvittrade skogar, då nämligen den hushållning, som eftersträvas vid 

 det att en skog ställes under skogsstatens omedelbara vård och förvaltning, äventyras, därest 

 utsyningstvånget enbart gäller virke till avsalu och ej även de i förhållande till avsaluvirket 

 ofta mycket stora kvantiteterna husbehovsvirke. För oavvittrade skogar anses dock utsynings- 

 tvång i analogi med vad i nådiga förordningen den 18 juni 191 5 är förordnat angående 

 utsyning ä viss skog inom Västerbottens och Norrbottens läns lappmarker med flera områ- 

 den icke böra förekomma i fråga om avverkning för fastighets oundgängliga husbehov. 



I fråga om utsyning ä kronohemman och krononybyggen inom avvittrade delar av de se.\ 

 norra länen har i ett särskilt mom. av denna § ansetts böra intagas en hänvisning till nyss 

 nämnda nådiga förordning den 18 juni 1915 ävensom till lagen angående husbehovsskogar 

 inom vissa områden den 5 juni 1909. 



Den närmare bestämmelse angående utsynings verkställande, som är meddelad i mom. 2 

 av § 46 i 1894 års skogsförordning, anses icke böra inflyta i en förnyad skogsförordning, 

 då det synes böra tillkomma domänstyrelsen att i dylikt avseende meddela föreskrifter. 



§ 41. 



Denna § motsvarar § 47 i 1894 års skogsförordning. Orden »å offentlig auktion» hava 

 ersatts med »genom offentligt utbud», vilket senare uttryck torde inrymma ett vidare begrepp 

 ifråga om sättet för försäljningen och därmed bereda vederbörande myndighet en affärsmäs- 

 sigheten främjande, större frihet vid virkets avyttrande. 



§ 42. 

 Motsvarar § 48 i 1894 års skogsförordning. 



§ 43- 



Denna § innehåller stadgande om domänstyrelsen tillkommande befogenhet att dirigera 

 försäljningen av skogsalster. 



