av hela bnitttoforsäljningssumman. Vi se sålunda, atr det sågade virket spelade en ganska un- 

 derordnad roll i hushållningen, och art exempelvis sådana sordment som pappersved, props och 

 träkol intogo en vida mera dominerande roll. Tyvärr är det icke möjligt att med den brist- 

 falliga statistik, som toretinnes, nu kunna avgöra huru stora kostnader och toljaktligen även Wl- 

 ket arbete som nedlagts å respektive sortiment, men av tablån torde med tydlighet firamgå, 

 att de sistnämnda sortimenten krävt den avgjort största arbetsbördan. Framtiden torde icke 

 heller komma att mediöra någon ändring i detta avseende. t"or så vitt man icke av ett 

 minskat överårigt virkeskapital och större arealer gallrings t ardi ga kulturbestånd kan draga 

 den slutsatsen, att kolning och gagnvirkesupphuggning komma att procentuellt stegras. En 

 rätt ledning av dessa arbeten och en välordnad torsäljning av desamma torde därför komma 

 att spela en väl så stor roll som en räa ledning av såganläggningama. 



Givet är. och det vilja vi kraftigt understryka, att alla grenar av revirforvaltningen så 

 vitt möjligt böra komma i åtnjutande av den bästa tänkbara skötsel. Vi hava därför med 

 det nu anförda endast velat visa, att- själva sägrörelsen ingalimda spelar eller kommer att 

 spela en sä dominerande roU som de sakkunniga låtit påskina. A andra sidan synes det 

 oss självklart, att. därest vid tillsättandet av en revirtorvaltartjänst å ett med såg forsett I .-sta 

 eller 2:dra klassens revir, valet skulle komma att stä mellan tvänne i övrigt fidlt jämställda 

 kandidater, företräde bör lämnas åt den. som eventuellt dessutom äger sågtekniska kunskaper. 



På grund av vad vi sålunda härovan ant'Ört. och varav med all tydlighet torde framgå, att 

 de extra jägmästarnas förbund icke finner det bliva tillfyllest att. for att ernå en lycklig lös- 

 ning av denna fråga, såsom de sakkunniga föreslagit, enbart inrätta kronoparks- och ecklesia- 

 stikrevir samt bland dessa utskdja en del sågverks- och skolrevir. ta vi i d-upaste underdå- 

 nighet hemställa, att det av de sakkunniga firamforda forslaget tiU revirindelningsreform icke 

 måtte vinna Eders Kungl. Majris gillande i andra avseenden än beträffande regirens medel- 

 storlek, utan att det i stället täcktes Eders KungL Majrt att i nådig proposition till riksdagen 

 till antagande tororda en klassificering av landets samtliga statsskogsrevir enligt de sj-n- 

 punkter, vi härovan närmare utvecklat. 



Personalen, 

 (sid. 311—322 



Anställande a\ permanenta revirassistenter. 



I sin ovannämnda den 16 mars 1914 dagtecknade ur .er "ir/ci y.-j-arie över Norrländ- 

 ska skogsvårdskommitténs förslag har de extra jägmästarn -is :;r:_r : _.:.:'; -: 'r i :::'i '.!':: !e 

 \-ådor, som erdigt dess mening kunde befaras ättolja kommitténs : ^ _ 



av ordinarie assistenttjänster, sådana nämnda kommitté tänkt sig 7 



jande utökning av assistentväsendet inom skogsstaten. De synpunkter, : jj^id 



framlade, överenstäcoma i mångt och mycket med de torslag i fjräga om revir- m. m. 



som de skogssakkunniga for södra och mellersta Sverige ansett sig ^sä'^- Då 



emellertid de skogssakkunniga toreslagit assistentbefattningar, vilka ;:. s oss nöd- 



vändiga trots en genomgripande revirdelning, synes oss alla skäl tala lor eu överförande 

 av det ringa antalet permanenta assistenttfänster, som i framtiden torde komma att erfordras 

 å sågverks-, skol- och instruktionsreviren, ä ordinarie stat, varför vi i underdånighet få hem- 

 ställa att Eders Kungl. Maj:t täcktes föranstalta att så kommer att ske. 



Personalens avlöningsförhållanden. 



A ett flertal ställen i sitt betänkande av den 17 december 191 5 hava de skogssakkimniga 

 kraftigt betonat nödvändigheten av en snar lönereglering tor sutens ordinarie jägmästare, 

 trots av att gällande lönestat antagits så pass sent som år 190S. 



Lika livligt som \-i biträda detta de sakkunnigas yrkande, lika energiskt bedja \-i fa ut- 

 tala vår gensaga mot, vad samma sakkunniga ant"ort beträffande den extra skc^statsperso- 

 nalens av högre grad avlöningsförhållanden. De antora nämligen ä sid. 322 i sitt betän- 

 kande, att de ifråga om revirassistentemas arvoden (och några andra extra tjänstemäns arvoden 

 äro ej ens pä tal), icke anse sig böra toreslå några som hälst ändringar. Detta uttalande 

 torde böra tolkas så, att de anse det vara bra, som det är. 



Vi bedja att i det följande fä framlägga några synpunkter på denna fråga, vilka synas oss 

 peka i rakt motsatt riktning och sålunda kraftig: understryka behovet av en förbättrad eko- 

 nomisk ställning jämväl tor de extra jägmästarna i olika befattningar inom skogsstaten. 



