För de olika kategorierna extra skogsstatstjänstemän med högre skoglig bildning utgå f. n. 

 följande arvodesbelopp: 



Till biträdande jägmästare 3,ooo kr pr år 



1 skogstaxatorer 3,000 — 3,200 » » » 



5) överjägmästareassistenter 3,000 — 3,200 » » » 



» revirassistenter (inkl. extra skogsin- 

 genjörer och skyddsskogsassisten- 



ter) i Norra Sverige 2,400 — 3,000 -> » » 



» revirassistenter i Södra Sverige 2,400 — 2,Soo » » » 



Det är sä långt ifrån, att vi anse ovan angivna, nu utgående arvodesbelopp tillräckliga, 

 att vi i stället förmena, att desamma, med hänsyn ej mindre till de avsevärda kostnader och 

 den långa tid, som kräves för den högre skogstjänstemannens utbildning, än även till den 

 därefter vidtagande lika hårda och strapatserande som ansvarsfulla tjänstgöringen, icke ens 

 kunna betecknas såsom existensminima, även om man bortser från nu rådande exceptionella 

 dyrtid. 



Det redan för den ogifta tjänstemannen allt för låga arvodet blir för den, som har familj 

 att försörja absolut otillräckligt, enär extra inkomster ej längre på grund av vederbörande 

 myndigheters generella förbud däremot kunna erhållas annat än under icke avlönad tjänst- 

 ledighet. 



Vi tillåta oss i detta sammanhang ännu en gång hänvisa till våra tidigare gjorda utred- 

 ningar i dessa frågor, enligt vilka en extra jägmästare hitintills i genomsnitt ej kunnat bliva 

 befordrad till revirförvaltaretjänst inom skogsstaten tidigare än vid närmare 40 års ålder 

 d. v. s. efter en extratid av inemot och mången gång överstigande 15 år. 



Vi tillåta oss jämväl framhålla den dyrbara utbildning, som är obligatorisk för samtliga 

 skogsstatstjänstemän av högre grad, varigenom dryga studieskulder åsamkas. Dessa skulder 

 torde icke, annat än där privat förmögenhet finnes, kunna amorteras, mänga gånger icke ens 

 till någon väsentligare del, under skogstjänstemannens hela extratid, allt beroende på den 

 låga avlöning, som för närvarande utgår till denna extra skogsstatspersonal. 



Och att en ändring häri till det bättre är alldeles o?mdgä>iglig, synes oss lika visst, som 

 att statsskogsförvaltningen icke längre kommer att kunna rekryteras på tillfredsställande sätt, 

 om nuvarande löneförhållanden allt fort komma att äga bestånd. 



Vill tillåta oss i detta sammanhang bl. a. framhålla den nedgång uti de sökandes till 

 skogsinstitutet, resp. skogshögskolan, antal, som de senare åren hava att uppvisa — ett för- 

 hållande som synes oss peka just i den riktning, vi härovan antytt. 



Även en annan företeelse torde i detta sammanhang böra beaktas, nämligen den avfolk- 

 ning på verkligt goda yngre skogsmän som under senare år ägt rum från statsskogsförvalt- 

 ningen. Denna avfolkning är utan tvivel enbart förorsakad av därstädes rådande ytterligt 

 dåliga avlöningsförhållanden, vilka särskilt framträda vid en jämförelse med de goda utkomst- 

 möjligheter, enskilda skogsägare och bolag erbjuda sina skogstjänstemän. 



Nu nämnda omständigheter synas oss vara ett ytterligare memento för staten, att snarast 

 möjligt vidtaga åtgärder för lönernas förbättrande, så att icke skogsväsendet till sist får nöja 

 sig med enbart de jägmästarekrafter, för vilka icke finnes användning på annat håll. 



Vi bedja vidare få framhålla, att en skogstjänstemans kvalifikationer redan sedan länge 

 varit och städse måste komma att hållas på ett högre plan än hos de tjänstemän, som inne- 

 hava även krävande befattningar inom andra statens affärsdrivande verk, ss. järnvägar, post, 

 telegraf m. fl. vilka verksamhetsgrenar fordra mycket kortare och billigare utbildningstid och 

 mindre snarrådighet, urskillning och ledareegenskaper än skogsstatstjänsten. 



Jämväl torde böra påpekas det för skogsstaten säregna förhållandet, att dess såväl ordinarie 

 som extra tjänstemäns arbetstid icke är begränsad till vissa timmar per dag. Pä grund av 

 göromålens art är nämligen tjänstemännens hela tid upptagen av de mångfaldiga förrätt- 

 ningar och omsorger, yrket pålägger dem. Och den alltjämt stegrade intensiteten inom 

 skogsväsendet medför att tjänsten kräver oavlåtlig uppmärksamhet samt ständig aktivitet helg- 

 dag som vardag med en längd å arbetsdagen av i genomsnitt 8 — 12 timmar. 



Vi hålla jämväl före, att skogsstatstjänstemännens verksamhet och uppgifter äro av så 

 specifik art, att de icke synas oss direkt kunna jämföras med dem inom andra statstjänste- 

 mannakategorier. Det är nämligen att märka, att en skogstjänsteman icke endast har att 

 förvalta ett redan befintligt kapital efter givna och på förhand bestämda regler, utan det 

 tillkommer honom något ännu betydelsefullare, nämligen, att såväl förkovra det redan befint- 



