årlig semester, möjliggörande studieresor, rikliga anslag till dylika resor, anordnandet av 

 distriktsmöten, inrättande av distriktsbibliotek, samt anordnande av repetitionskurser. 



Särskilt vilja vi dä betona, att tjänstgöringen for en extra jägmästare tor närvarande är 

 sådan, att den i sig själv omöjli^ör så gon som all fortsalt teoretisk fackutbildning. De 

 studier, som kunna bedrivas efter en strapatserande arbetsdag pä lo — 12 timmar, giva for 

 visso vtierst ringa behållning, och om utearbetsmånadema sålunda förhindra alla slag av 

 självstudier, torde erfarenheten jämväl hava givit vid handen, atl innearbetsmänadema ej 

 heller tillåta annat än på sin höjd ett flvkdgt genomögnande av facktid skrifte mas uppsatser. 

 De extra tjänstemännen kunna därför helt enkelt icke utan vidare själva tillgodose det av 

 de sakkunniga ftamställda kravet på fortsatt teoretisk fackutbildning, därest icke större möj- 

 ligheter från statsmaktemas sida beredas dem for ernående av detta av dem själva säkerligen 

 lika i^"rigt eftersträvade önskemål. 



Beträffande utvägarna for den nyblivne extra jägmästaren ati emä den praitiska erfarenhet, 

 administrationsfonnåga m. m., varom de sakkunniga, enligt vad vi förut påpekat, sa varmt 

 uttalat sig, så svnes oss dessa icke vara tillräckligt klart utstakade i betänkandet. Under 

 instämmande i de sakkunnigas forslag angående behovet av -»-iss bestämd instruktionstjänst- 

 göring å sådana revir, där den övervägande delen av skogsavkastningen före försäljningen 

 upphugges genom skogsförvaltningens torsorg, tillåta vi oss därlor här nedan närmare ut- 

 veckla huru en dylik instruktionstjänstgöring eidigt \-årt formenande lämpligast borde ordnas. 



För närvarande erfordras for att bliva antagen som extra jägmästare på distrikt, att under 

 ett år hava utövat praktisk verksamhet i skogsyrket samt därvid ådagalagt flit och skicklighet. 



Detta s. k. praktiska år, som under senaste åren av Eders Kungl. Maj:t reducerats till 6 

 månader, har den från skogsinstitutet (nimiera skogshögskolan"" utexaminerade eleven kimnat 

 fidlgöra hos vilken jägmästare och under i det närmaste vilka former som hälst. Någon 

 säkerhet for att verkligt praktisk erfarenhet därtmder kunnat insamlas har därlor ingalunda 

 forehinnits och det torde även vara allmänt erkänt, att nyttan av en dylik relati%-t okon- 

 trollerbar praktisk verksamhet varit ganska problematisk. Ett borttagande av fordringarna 

 på 6 eller 12 månaders praktisk verksamhet under de former, varunder densamma hittills 

 utövats, torde därför i intet avseende minska de utexaminerade elevemas kvalifikationer for 

 anställning såsom extra jägmästare. I synnerhet blir detta fallet om de sakkunnigas forslag 

 om en bestämd tids inslniktionstjänslgöring ä vissa re>"ir såsom kompetens^-illkor for er- 

 hållande av revirforvaltaretjänst vinner Eders Kungl. Majrts nådiga bifall. Beträffande denna 

 instniklionsljänstgöring, vars nytta torde vara odisputabel, hava de sakkunniga foreslagit, att 

 densamma skulle ledas från distriktsstyrelserna, d. v. s. dessa skulle tillse att samtliga de- 

 samma underlydande tjänstemännen sattes i tillfälle att under skickliga re^-irtorvaltares led- 

 ning grundligt intränga i ekonomisk skogsfor^alcning. Däremot hava de sakkunniga icke 

 inlåtit sig på några detaljer, hur denna instruktionstjänstgöring skulle ordnas. 



Om det sålunda icke direkt bliWt uttryckt, har det dock påtagligen varit de sakkunnigas 

 mening, att denna instruktionstjänstgöring skulle ta karaktär av en praktisk fortsättningskurs. 

 Givetvis kan icke en dylik meddelas av vilken jägmästare som hälst. När därtor de sak- 

 kunniga påpekat, att densamma endast bör forsiggä ä sådana re%-ir. där den övervägande 

 delen av skogsavkastningen tore försäljningen upphugges genom skogstorvaltningens torsorg, 

 blir det en nödvändig följd, att det vid tillsättandet av revirtorvaltaretjänster å rev-ir avsedda 

 för instruktionstjänstgöring, tages nödig hänsyn till de sökandes kompetens att leda och över- 

 vaka en dylik qänstgöring. De sakkunnigas forslag utmynnar därtor i det behov av en 

 viss klassificering av reviren, som vi under kapitlet » tjänstgörings© mrädena^ redan antytt. 

 En sak, som vidare förtjänar beaktas, är den, att dylika instruktionsrevir givetvis icke kunna 

 bliva alltför många. Följden blir då förmodligen den att flera extra jägmästare samtidigt 

 komma att tjänstgöra på dessa revir. Under dylika torhållanden torde det bliva nödvändigt 

 att anordningar vidtagas, så att de extra iägmästama kunna bo å instruktionsrev"iren utan 

 att behöva göra intrång i revirforvaltames hem. 



En själv-fallen sak synes oss emellertid vara att tjänstgöringen i fråga blir avlönad, vilket 

 vi även ftamhållit uti kapidet här ovan om tjänstemännens löneförhållanden. Den dyrbara 

 utbildning, de extra jägmästarna kostat på sig, medger nämligen tor de flesta icke ytter- 

 ligare utgifter for en fortsatt utbildning, och man torde dessutom hava grundad anledning 

 förmoda, att de till instndctionstjänst kallade extra jägmästarna pä grund av sina teoretiska 

 kunskaper redan &ån första början skola kunna göra en mot avlöningen svarande nytta. 



Instruktionsqänstgöring av nu antytt slag synes oss av flera anledningar böra tillmätas 

 samma värde å alla distrikt d. v. s. att dvlik utbildning, meddelad å ett distrikt, bör k\-ali- 



