ligare ett nog så krafligt moäv för semester, nämligen den möjlighet, denna skulle bereda 

 skogsstatspersonalen att genom studieresor och besök å andra revir arbeta på sin fortbild- 

 ning och vidga sin erfarenhet. Dä dylika studieresor framfor allt torde behöva företagas av 

 de yngre årsklasserna, sj-nes oss häri ligga ett starkt vägande skäl för att åtminstone vill- 

 korlig semestermöjlighet beredes ärsanställda extra jägmästare och extra kronojägare. 



Ett spörsmål, som kan sägas mycket nära sanunanhänga med frågan om semester, är det 

 vid flera tilltallen inom kåren framhållna önskemålet, att anslag till s. k. distriktsmöten måtte 

 av Eders Kungl. Maj:t beviljas. A\-sikten med dylika möten är, såsom domänstvrelsen i 

 sitt underdåniga generalförslag till utgifter år 19 12 från domänfondens avkastning angivit, 

 att skogstjänstemännen inom respektive överjägmästaredistrikt skola kunna sammanträda några 

 dagar ärligen, ena året å en plats, andra året å en annan, för att dels genom exkursioner 

 å lämpliga kronoparker i förening med demonstrationer och diskussion ute å marken taga 

 del av andras erfarenbeter och arbetsmetoder, samt Jels ock genom överläggningar inomhus 

 uti frågor, som beröra statens skc^fonaltning, lämpliga skogshushållningsåtgärder, underlät- 

 tad avsättning av skogsprodukterna och uppnående av gynnsamma försäljningspriser m. m., 

 vidga sina kunskaper och skärpa sin afifarsblick. Liksom semester, genom de möjligheter 

 en sådan skulle öppna för studieresor, utan tvivel kommer att bliva ett verksamt medel för 

 höjning av skogssiat^tjänstemännens kompetens, skulle dylika disiriktsmöten med säkerhet 

 även bliva till stort gagn tor personalens fortsatta utbildning. 



Att behov av dylika möten verkligen föreligger torde bäst framgå därav, att åtskilliga 

 sådana distriktsmöten redan avhållits. l>å emellertid närvaron vid dylika är förenad med 

 ganska stora utgifter for deltagarna, särskilt tor dem, som äro avlägset boende från mötes- 

 platsen, har anslutningen till desamma dels icke varit så stor. sora önskligt varit, dels hava 

 sammankomsterna i en del fall mast anordnas med alltför långa tidsintervaller. Då domän- 

 sivTelsen med blicken öppen härför vid tvänne olika tillfållen und. generalförslagen tor åren 

 1912 och 1913) ansett sig böra begära medel till lindring av mötesdeltagarnas utgifter för 

 desamma, väckte detta glada förhoppningar bland skogstjänstemännen. Besvikenheten blev 

 därtor så mycket större, då Eders Kungl. Maj:t icke ansåg sig kunna bevilja ifrågavarande 

 anslag. Då den förestående omr^leringen av skogsstaien givetvis kommer alt ställa ökade 

 krav pä personalen, dristar sig emellertid de extra jägmästames förbund nu återupptaga frå- 

 gan och i underdånighet hemställa, att tilltalle må beredas skogsstatstjänstemänneu att årli- 

 gen tå med statsunderstöd sammankomma till disiriktsmöten. Det lämpligaste och rättvisaste 

 synes oss därvid vara att dessa sammankomster betraktades såsom tjänsteförrätlningar och 

 att mötesdeltagarna såsom en följd härav ta resekostnaderna ersatta enligt samma grunder 

 som övriga tjänsteresor. 



Skogsstatsperson alens reseersättningar. 



^-lu. 342— 364.J 



I fråga om de extra skogsstatstjänstemännens av högre grad reseersättningar hava under- 

 tecknade å de extra jägmästarnas förbunds vägnar redan den 1 8 april 1916 uti särskild skri- 

 velse i underdånighet sökt utveckla torbundeis sv-npunkter. därvid vi tillåtit oss hemställa 

 om vidtagande av skv-ndsamma åtgärder för lösandet av dessa frågor på ett för såväl staten 

 som tjänstemännen lyckligt sätt. 



Vi funno anledningen till vår ofvan berörda underdåniga framställning icke endast uti det 

 torhållandet, att de hittills utgående reseanslagen för de extra skogsstatstjänstemännen av- 

 högre grad ingalunda motsvara de verkliga resekostnaderna och därtor äro för tjänstemän- 

 nen synnerligen orättvisa, utan jämväl uti det av de skogssakkunniga väckta och enligt vart 

 tormenande beaktansvärda lörslaget till lösning av torevarande fråga. Då vi hade hoppats 

 att detta viktiga spörsmål skulle kunnat föreläggas ig 16 års riksdag tor åtminstone provi- 

 sorisk lösning, hunno vi icke, utöver den utredning de sakkunniga åvägabragt, hopsamla 

 och bearbeta nödigt material för frågans ytterligare belv"sande. 



Dä vi emellertid under arets lopp verkställt ucredningar rörande de extra skogsstatstjän- 

 stemännens av högre grad resekostnader, bedja vi nu att få visa resultatet därav. Samtidigt 

 hemställa vi an fä för Eders Kungl. Maj:t. framlägga ytterligare några synpunkter, på vilka 

 vi ud skrivelse i ämnet till 191 5 års lönekommission redan fast dennas uppmärksamhet. 



De siflFror. vi komma att uppvisa, äro av senaste datiun; de avse nämligen året 191 5 och 

 torde alltsä äga det bäs;a vitsord vid frågans bedömande. 



Vi hava uppställt del statistiska materialet i en tabell, vilken här toljer. 



Bilaga 3. SkegisvårdsfyrtKiK^fKS iidsirifz tji~. 2. 



