21 



Föreningen får alltså framhålla, att skall jägmästarens verksamhet verkligen effektivt kunna 

 flyttas från expeditionsrummet ut i skogen, så böra torvisso dagtraktamentena utgå for alla 

 resor utom den stadgade femkilometersgränsen. Föreningen far därför hemställa, att den av 

 de sakkunniga föreslagna inskränkningen ^vid verkliga torrättningsresor» mätte utgå. Skall 

 det överlämnas ät de myndigheter, som skola utbetala dagar\"odena, att i varje fall avgöra, 

 om sverklig förrättnings foreligger eller ej, torde den förbättring, som de sakkunniga for- 

 visso avsett att ä\"ägabringa med sitt forslag om ändrade grunder for reseersättningamas ut- 

 gående, säkerligen bliva mycket problematisk, s 



De sakkunniga hava uti sitt förslag angående reseersättningsfrägans ordnande for den 

 extra skogsstatspersonalen av högre grad icke alls berört frågan om reseersättning till de 

 s. k. indelningsassistentema, varför vi funnit oss böra framföra förbundets önskemål även i 

 avseende ä denna tjänstemannagrupp. 



Enär denna kategori tjänstemän icke kan förmenas rätt till fast bostad, sålunda att förstå, 

 att dessa tjänstemän icke ständigt skola vara bosatta -i kappsäcks, synes oss ersättning for 

 omkostnader under resor böra utgä till dem såväl som till andra skogsstatstjänstemän. Då 

 emellertid dessa tjänstemän mång^ gånger komma att ha sitt arbete utom hemmet forlagt 

 till en och samma skog imder längre tid, kan det ju låta tänka sig, att de vid sådant for- 

 hållande kunna billigare än de tjänstemän, som ofta nog byta tjänstgöringsort flera gånger 

 i veckan, ordna sina inkvarteringsförhållanden, varigenom de, om dagar\"odet generellt sättes 

 till S kr. per dag, möjligen skulle kunna göra en viss besparing därå. 



På grund härav fä vi hemställa, att en indelningsassistent tillerkännes, förutom ersättning 

 enligt resereglementet fÖr resor till och från torrättningsstället, jämväl ett dagtraktamente 

 efter följande grunder: 



1. Då förrättningstidens längd å resp. skog uppgår till högst 15 dagar = S kr. per dag. 



2. Då fbrrättningstidens längd å resp. skog uppgår till över 15 dagar = S kr. per dag for de 



första 15 dagarna, därefter 4 kr. per dag. 



Säsom en sammanfattning av det nu anförda fa vi i underdånighet hemställa: 



att Eders Kungl. Mai:t, vid omprövningen av de skogssakkimnigas i underdånigt betän- 

 kande av den 1 7 december 1915 framlagda reformförslag, täckes taga i nådigt övervägande 

 de av oss ovan framförda önskemålen och att Eders Kungl. Maj:t må för Riksdagen framlägga 

 nådig proposition om: 



att inrättandet av de utav de sakkunniga föreslagna distriktsstyrelserna tillsvidare må fa 

 anstå ^sid. 2); 



att samtliga statsskogsrevir må enligt antydda grunder klassificeras (sid. 2 — 5'; 



att \\å. tillsättande av re\-irfÖrvaltaretjänster i i:sta klassens skol- och instruktionsrevir 

 anciennitetsprincipen må frångås (sid. 4); 



att \-id tillsättande av revirfÖrxaltaretjänster å revir försedda med såganläggning, sägteknisk 

 fackkunskap och praktisk erfarenhet i sågverksbranschen icke må tillmätas så avgörande 

 betydelse, som de sakkunniga tillagt dessa kvalifikationer (sid. 5 — 7); 



att de permanenta revirassistentbefattningar, som enligt de sakkunnigas förslag fortfarande 

 böra fbrefinnas, må överföras å ordinarie stat (sid. 7); 



att avsevärdt höjda löneskalor må fastställas fÖr såväl den ordinarie som extra skogsstats- 

 personalen av högre grad (sid. 7 — 1 2 ; 



att kallorts-, dyrorts- och dyrtidstillägg må utgä efter vanliga grunder utöver de fastställda 

 lönebeloppen (sid. 11 — 12); 



att en eventuellt ändrad befordringsprincip icke må tillämpas omedelbart utan först efter 

 en viss övergångstid (sid. 12); 



att fordran på ett s. k. praktiskt är må utbytas mot rättighet for de extra jägmästarna 

 att snarast möjligt efter sin utnämning fä undergå en avlönad instruktionstjänstgöring (sid. 

 13—14); 



att tjänstgöring utom skogsstaten icke må meritera for tjänst inom denna (sid. 14 — 15) ; 



att det av de sakkunniga föreslagna forbudet emot transporter av revirforvaltare icke må 

 godkännas (sid. 15 — 16); 



