det praktiska livet. Ett yrke kan sålunda ej och endast för sina krav fordra att genast fä 

 sina önskningar tillgodosedda härutinnan utan måste inrikta sin verksamhet med hänsyn till 

 rådande förutsättningar. 



Gå vi till skogsundervisningen, erinra vi oss bl. a., huru för den högsta fackutbildningen 

 en lid krävdes ej blott avgångsbetyg från gymnasium utan jämväl särskilt kvalificerande betyg. 

 Likaså kan det bliva nödvändigt, varom vi ej vilja yttra oss, att för denna undervisnings mellan- 

 skola (forstmästarekursen) fordra större garantier, än vad nu gällande stadgar föreskriva. 

 Efter övervägande komma de sakkunniga för skogsskolans del att föreslå inträdesfordringar, 

 som innebära större garantier för förvärvade kunskapsmått, än nuvarande författningar Vje- 

 stämma. 



Denna anordning rörande tillförandet av lämpligt material till fackskolorna, som i det 

 föregående berörts vis-a-vis skogsundervisningen, innebär emellertid intet underkännande av 

 statsmakternas tro på nyttan av senaste läroverksreform eller speciellt den ledande tanke- 

 gången för 1912 års riksdagsbeslut. Den lämnar däremot exempel på, huru ett yrke ansett 

 sig böra anpassa sig för sina skolor, och den lämnar därutöver bevis för den erfarenhet, 

 som vunnits i de flesta yrken, som kräva fackutbildning, nämligen att fackskolan bör bygga 

 och inrätta sitt program så vitt möjligt på före skolan inhämtade elementarkunskaper. Fack- 

 skolans program bör så vitt möjligt befrias från elementära ämnen och i stället reserveras 

 för tillämpade grundämnen och rena fackämnen. Ciöres urvalet av elevmaterial till skolan 

 under dessa förutsättningar för skolans arbete, blir elevmaterialet homogenare, undervisningen 

 vinner i effektivitet och skärpa, och skolan kan arbeta med tidsvinst. Men är denna tanke- 

 gång riktig, följer därmed även en annan slutledning, den nämligen att bottenskoleidén ej 

 är lämplig vid fackutbildning. 



Sant är kanske, att ett sådant uttalande ej finner nåd inför vår tids demokratiska strä- 

 vanden i dessa syften, men gå vi att undersöka andra yrken och deras skolor, finna vi i 

 deras skolformer stöd för värt uttalande. 



De synpunkter, som från ena eller andra sidan framhållits till försvar för en mer eller 

 mindre genomförd bottenskolereform pä vår skogsundervisning, hava ingalunda varit de sak- 

 kunniga främmande, men hos de sakkunniga hava, då endast omsorgen om en ändamåls- 

 enlig fackundervisning fått tala, dessa synpunkter på anförda grunder ej kunnat få vara för- 

 härskande. 



Ytterligare kan tilläggas, att med en bottenskoleform måste följa en upprepad omläsning 

 av fackämnena, vilket ej kan vara förenligt med krav på tidens bästa utnyttjande under skol- 

 åren. Vägen till högre utbildning står för den skull ej stängd, men som villkor fordras den 

 legala kompetens, som var fackskola för sitt arbete ställt som garanti för sitt lyckliga arbete. 



Det må vara statsmakternas oförgripliga skyldighet att genom särskilda skolformer under- 

 lätta vinnandet av denna kompetens. I vad det rör vinnandet av kompetens för önskad över- 

 gång frän skogsskola till skogshögskolans forstmästarekurs är denna möjlighet redan flerstädes 

 tillgodosedd genom de kommunala mellanskolorna. 



Ett flertal andra anstalter härför finnas även, allt flera torde komma till, och därmed 

 finna vi ej anledning vidare ingå på frågan. 



Det har varit de sakkunniga angeläget att något beröra dessa förhållanden samt fram- 

 lägga sina åsikter. Orsaken härtill skall framgå av det följande. 



Vid en sammanfattning i princip av det här förut anförda vilja de sakkunniga som sin 

 åsikt uttala: 



1. Skogsväsendet bör anordna sin fackutbildning efter en för sina behov avpassad under- 

 visning, byggd på senaste läroverksreform. 



2. En tidsenlig skogsundervisning måste bygga på ett till sina elementära kunskaper 

 homogent elevmaterial. 



3. Ett mer eller mindre genomfört Ijottenskoleväsende är ej till båtnad i en ändamålsen- 

 lig skogsundervisning. 



IV. Den lägre skogsundervisningens skolformer. 

 1. Analys av uppdraget. 



Det torde av det föregående framgå, att det i synnerhet är planläggningen av den be- 

 slutade fortsättningsskolans arbetsprogram, som kommit de sakkunniga att något djupare 



