M 



trädessökande skall hava under minst ett är efter genomgången kurs vid skogsskola utövat 

 praktisk verksamhet i skogshushållning. Han bör härunder hava kunnat genom egen er- 

 farenhet ytterligare tillgodogöra sig de kunskaper han inhämtat i skogsskolan samt fått blic- 

 ken skärpt och omdömet utvecklat, så att han är bättre rustad att mottaga en något högre 

 undervisning. 



I fråga om lärarpersonalen vid den nu ifrågasatta skolan, som ju skall vara en överbygg- 

 nad å de egentliga skogsskolorna och därför måste kräva något mer kvalificerade lärarkrafter 

 än dessa, ansluter jag mig till domänstyrelsens nu framlagda förslag, att denna personal skall 

 tills vidare utgöras av en föreståndare, en assistent och en repetitör. Huruvida framdeles 

 en eller flera skogsrättarbefattningar böra inrättas, varvid väl repetitören skulle bli överflödig, 

 torde icke nu behöva avgöras. 



I likhet med domänstyrelsen anser jag lämpligt, att anslag till skolan tillsvidare utgår å 

 extra stat och att lärarpersonalens avlöningar alltså utgöras av arvoden. 

 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — j 



Av det föregående framgår alltså de skäl, varpå fortsättningsskolan av domänstyrelse och 

 regering framlagts för och beslutats av riksdagen. 



Härutöver och i synnerhet inom de ledande skogsmannakretsarna hava inga röster höjts 

 för fortsättningsskolan. I synnerhet är att märka, att från det enskilda skogsintresset «ch 

 dess företrädare ingen tagit till orda för lämpligheten av denna skolform. 



Däremot har den ofta förts pä tal de senare åren av för den lägre skogsundervisningen 

 intresserade utexaminerade skogsskolelärjungar. Från dessa har ropet på förbättrad utbildning 

 blivit allt högre. Dels och mest hava kraven rört sig om ett bättre utnyttjande av läsåret 

 vid skogsskolan, dels hava även ofta framhållits önskemål om möjlighet till fortsatt utbildning. 

 Sistnämnda önskemål har dels formulerats i en fortsättningsskola, dels i lättare övergångs- 

 former mellan skogsskolan och skogshögskolans forstmästarkurs, än nu gällande författningar 

 till städja. 



Säkert är, att de sistnämnda av dessa krav böra för att rätteligen till sitt värde och sina 

 proportioner kunna uppfattas ses mot bakgrunden av nu gällande skogsskoleundervisning och 

 dess större eller mindre brister. 



Det är till en början givet, att de sakkunniga, dä de söka avväga fortsättningsskolans 

 arbetsprogram och plats i det skogliga undervisningsväsendet, måste utgå från en förbättrad 

 skogsskoleundervisning. 



2. Uppgifter för den lägre skogsundervisningens skolformer, 



A. Skogsskolan. 



Skogsskolan bör allt fortfarande vara den yrkesskola, som för sin fackutbildning bygger 

 på avslutad folkskolekurs. För att skogsskolans arbete lyckligt skall kunna genomföras, böra 

 inträdesfordringarna preciseras och skärpas sä pass, att elevmaterialet blir homogenare och 

 mera direkt mottagligt för den första elementära fackundervisningen. Skogsskolans huvud 

 uppgift är att dana för det mångskiftande skogsarbetet dugliga arbetsförmän, skickade att 

 efter order och anvisning planlägga och utföra vissa tekniska arbeten i skogsbruket, att hava 

 närmaste tillsyn över, leda och avlöna arbetet samt att uppsätta rediga och klara räkenskaper, 

 arbetsrapporter och journaler. Närmare utvecklas detta i följande kapitel. 



En sådan förmansplats kräver, om dess innehavare skall kunna anses särskilt kvalificerad, 

 ej blott teoretiska kunskaper och omdöme, utan jämväl genom eget arbete förvärvad erfaren- 

 het i att rätt värdesätta de arbetsprestationer, som den underlydande skogsarbetaren utför. 

 .Skogsförmannen skall ej heller anse det med sin ställning oförenligt att, när så behöves, 

 själv praktiskt demonstrera, huru ett arbete skall eller kan verkställas. Lika viktigt är det, 

 att skogsförmannen vid intet tillfälle anser det onödigt att själv utföra de avräknings- och 

 mätnings- eller övriga kontrollarbeten, som äro hans skyldighet. Pä skogsförmannens plikt- 

 trogna arbete härutinnan beror i hög grad skogsskötselns resultat, och det är ej minst för 

 att skapa en förmansstam med ansvarskänsla i detta hänseende, som utbildningen av skogs- 

 förmän kommit till i våra skogsskolor. Som bekant saknas ofta såsom obehövlig inom andra 

 näringar eller industrien särskild skola för resp. förmansutbildning. För vårt skogsbruk 

 torde lämpligheten av sådan skolutbildning dock vara oomstridd. 



Några av förutsättningarna för att nå detta mål med skogsskoleutbildningen äro följande: 



