i8 



Undervisningens ändamål och ledning, undervisning, avgångsförhör 

 och betyg, lärjungar och lärare. 



Skogsskolornas ändamål och ledning, undervisning, avgångsförhör och betyg, lärjungar 

 och lärare finnas närmare angivna i Kungl. Maj:t nådiga stadgar för statens skogsskolor av 

 den 9 september 1915 (se svensk författningssamling 1915 sid. 281). 



Ny detaljerad plan för undervisningen har sedermera efter dessa stadgars tillkomst läm- 

 nats av domänstyrelsen (se Skogsvårdsföreningens tidskrift 1914 sid. 306). 



Innan de sakkunniga gå och behandla frågan om undervisningens omorganisation vid 

 skogsskolorna har synts lämpligt att först dels söka utreda behovet av bättre utbildning av 

 skogsförmän — kronojägare och skogvaktare — dels redogöra för de väsentligaste brister, 

 som vidlåda den nuvarande undervisningen, och deras orsaker. 



4. Behovet av bättre utbildning av skogsförmän. 



Då de första skogsskolorna på 1860-talet inrättades, avsågo de »danandet av skickliga 

 skogvaktare och plantörer». De anspråk, som på den tiden ställdes på en skogvaktare,^ 

 framgå delvis av de bestämmelser rörande undervisningens omfattning, som finnas intagna i 

 bil. I. Sättes där skildrade lärokurs i samband med den relativt låga ståndpunkt skogs- 

 skötseln på den tiden intog i vårt land, inses lätt, att dåtida skogliga anspråk pä en skog- 

 vaktare i jämförelse med nutida fordringar voro synnerligen små och i huvudsak gingo ut 

 på, att skogvaktaren skulle vara skogspolis, med uppgift att vaka över att skogsägarens rätt 

 ej träddes för nära och att beivra och inrapportera, när så skedde. Härförutom hade han 

 att leda kulturer och utföra utsyningar, vilka arbeten dock voro av relativt ringa omfattning 

 och enkel beskaffenhet. Anspråken på mer allsidigt och grundligt utbildade skogsförmän 

 ha givetvis sedan dess raskt stigit jämsides med den ökade intensiteten inom skogshushåll- 

 ningen. 



Utom den rent fiskaliska tjänst, som nu blivit mer en bisak, om ock en viktig sådan, kräver 

 man nu för tiden av en kronojägare eller skogvaktare, att han skall vara kompetent att under 

 ledning och kontroll ombesörja huvudparten av allt arbete i skogen och sköta en rätt om- 

 fattande tjänstexpedition. 



Han skall sålunda under ledning och kontroll bl. a. kunna uppgöra enklare diknings-, 

 väg- och byggnadsförslag samt bortsätta, leda och avsyna dessa arbeten, leda gallrings- och 

 andra stämplingar, bortsätta och leda avverkningar, kolningar och hyggesröjningar, inmäta 

 och kontrollera upphugget virke, leda kulturer, verkställa likvider för utförda arbeten, utföra 

 linjetaxeringar, smärre virkesuppskattningar och värderingar, jämväl av rotstående skog m. m. 

 samt vara kompetent att föra noggranna avräkningsböcker med arbetarna, journaler och 

 liggare över virkesupphuggningar och försäljningar o. s. v. samt avgiva omfattande rap- 

 porter, varvid ej minst viktigt är, att dessa äro avfattade på god svenska och med redig stil. 



Anspråken pä omfattningen och beskaffenheten av skogsförmännens användbarhet har så- 

 lunda raskt stigit. Undervisningen vid skogsskolorna har däremot ej kunnat hålla jämna 

 steg härmed. Reformer hava visserligen gång efter annan vidtagits, men dessa reformer 

 hava ej närmelsevis motsvarat behovet, och meningarna om det absoluta behovet av en ome- 

 delbar och genomgripande omreglering av den lägre skogsundervisningen torde f. n. i in- 

 tresserade kretsar vara odelat eniga. 



5. Brister i den hittillsvarande undervisningen och deras or- 

 saker. 



Som en av de största bristerna i den nuvarande lägre skogsundervisningen vilja de sak- 

 kunniga först framhålla, att undervisningstiden ej kunnat utnyttjas i önskvärd grad. 



Inträdesfordringar. 



En av de väsentligaste orsakerna härtill är, att de fastställda inträdesfordringarna äro sä- 

 dana, att en skogsskoleföreståndare trots det stora antalet sökande — oftast omkring 1 00 

 stycken till varje skola — och trots den största noggrannhet vid utgallringen bland dessa av 

 lärjungar till kommande kurs ej kan undgå att bland de antagna lärjungarna få in ett fler- 

 tal, vilkas såväl teoretiska som praktiska förkunskaper och ofta äfven fattningsgåvor stå på 

 ett sä lågt stadium, att de under hela kursen verka i högsta grad hämmande och återhål- 

 lande på undervisningens planmässiga fortlöpande. 



