20 



Orsaken härtill är ej svår att finna. Granskar man nämligen närmare ovannämnda journaler för 

 de praktiska arbetena, finner man i dem upptagna en del »diverse arbetens, som i årligt 

 medeltal för de 3 ovannämnda kurserna och för de skilda skolorna tagit i anspråk från 225 

 till 540 timmar och i årligt medeltal för skola 280 timmar. Dessa »diverse arbeten», som 

 utgöra en del arbeten av växlande natur för skolornas räkning, äro utan allt samband med 

 och all betydelse för undervisningen men hava ej kunnat undvikas, så länge expensmedlen 

 för skolorna ej varit tillräckliga för deras utförande med lejt folk. De omfatta huvudsakli- 

 gen upparbetande av ved för skolornas bränslebehov samt diverse handräckningsarbeten. 



Av det ovan anförda framgår sålunda, att dessa utanför undervisningen liggande -men på 

 grund av förhållandena f. n. oundvikliga arbeten utgöra ett avsevärt hinder för den prak- 

 tiska undervisningstidens rationella utnyttjande, vilket givetvis haft ett ej ringa menligt in- 

 flytande på resultatet av undervisningen i dess helhet. 



Frånsett detta äro »diverse arbetena» därtill givetvis en ständig källa till missnöje för 

 skogsskolornas såväl lärare som lärjungar och hava även oftast varit kärnan i så gott som 

 samtliga framkomna anmärkningar mot den hittillsvarande undervisningens bedrivande. De 

 kunna även utan tvekan betecknas såsom en av den nuvarande ordningens större avigsidor. 



Efter påvisande från skolföreståndarnas sida av ovannämnda missförhållande hava visser- 

 ligen expensmedlen, d. v, s. de årliga konstanta anslagen för skolornas löpande utgifter, i 

 en del fall höjts, men det f. n. utgående beloppet — 1,400 kr. vid varje skola — är även 

 under mer normala förhållanden, än som nu råda, mycket otillräckligt och förslår ingalunda 

 till att från lärjungarnas sysselsättning vid skolorna avföra någon nämnvärd del av dessa 

 diverse arbeten. 



Lärarpersonal, 



I den fätaliga lärarpersonalen har man att söka en annan viktig orsak, till att den lägre 

 skogsundervisningen ej nått önskad utveckling. 



De först inrättade för resp. endast 10 lärlingar avsedda skogsskolorna, vilkas kurs om- 

 fattade tiden I oktober — mitten av juni följande år, förestodos var och en utav en av 

 Kungl. Maj:t förordnad lärare, som till sitt biträde hade en skogsrättare. Såsom av den 

 inledande historiken framgår, förordnades för de först anlagda skolorna till föreståndare jäg- 

 mästaren i det revir, där skolorna voro belägna. Då emellertid genom revirens ökande 

 och skogsskötselns utveckling tjänsten som revirförvaltare och skolföreståndare ej alltid kunde 

 lämpligen förenas, skildes sedermera med undantag för tre skolor dessa tjänster åt, och sär- 

 skilda föreståndare förordnades för övriga skolor med skyldighet att utom ledandet av under- 

 visningen jämväl förvalta s. k. övningsskogar. Lärjungarnas antal vid huvudparten av skogs- 

 skolorna har sedan dess ökats till 20 st. Lärarpersonalen har dock fortfarande i huvudsak 

 samma omfattning och utgöres av en föreståndare och en skogsrättare samt därtill en extra 

 kronojägare för biträde väsentligen vid handledandet av de praktiska övningarna och arbetena. 

 Utöver de skyldigheter, som åligga föreståndaren rörande själva skolan och som utan gen- 

 sägelse under nuvarande förhållanden böra vara hans huvuduppgift, skall han enl. gällande stadgar 

 jämväl förvalta de för undervisningen anvisade övningsskogarna och, därest fröklängnings- 

 anstalt finnes vid skolan, över\'aka och leda dess skötsel och verksamhet. 



Den lärarpersonal, som således ansågs behövlig för 10 elever på en tid, då skogsskötseln 

 i vårt land ännu var mycket extensiv, så att övningsskogarnas skötsel ej ens nämnvärt tog 

 skolföreståndarens tid i anspråk och den undervisning, som meddelades, var av relativt ringa 

 omfattning, anses sålunda fortfarande med den obetydliga ökning i lärarkrafter, nyssnämnda 

 biträde av en extra kronojägare innebär tillräcklig trots elevantalets fördubbling, trots 

 lärokursens förlängning med 2 månader och trots de kolossalt ökade fordringarna på under- 

 visningens omfattning och bedrivande samt övningsskogarnas eller de s. k. skolrevirens in- 

 tensivare förvaltning och allt mer ökade omfattning. 



Med den snabba utveckling, skogsskötseln på senare tid tagit, har det emellertid visat 

 sig, att skolreviren numera med fa undantag kräva en sådan ingående skötsel, att det blivit 

 omöjligt för skolföreståndarna att samtidigt väl förvalta dessa och sköta undervisningen på 

 önskvärt sätt, och det har ej kunnat undvikas, att ett av dessa två arbetsfält fått sitta emellan. 

 Vilketdera som blivit det mest lidande, har givetvis berott på föreståndarens personliga 

 läggning. I de flesta fall torde dock föreständarna hava strävat efter att å övningsskogarna 

 kunna framvisa en möjligast intensiv och rationell skogsskötsel, och detta har då tagit mer 

 av hans tid i anspråk, än som varit önskligt och nyttigt från undervisningssynpunkt. Under- 

 visningen vid skolorna har med andra ord i de flesta fall säkerligen blivit den mest lidande. 

 Vid skolor, där fröklängningsanstalter finnas eller vid Hällnäs och Bispgården, hava även 



