64 



ringarna i de praktiska förkunskaperna i dessa ämnen blivit höjda enligt förslaget och nå- 

 gon avsevärd tid ej behöver anslås för inlärande av dithörande vanligare arbeten. 



Jämfört med de 3 senaste kursernas medelsiffror utgör de sakkunniges förslag en minsk- 

 ning för bevakningstjänst av 100 %, trädgårdsskötsel av 47 % och skogsteknologi av 20%, 

 under det jakt och jaktvård, dit nu även lagts fiskevård, ökats med 33 %, och skogsskötseln 

 kommer att omfatta precis samma timantal, som under dessa år. 



Skogsuppskattning har ökats med 20 % och skogs- och fältmätning med 12 % för att 

 medgiva ökad färdighet i dessa viktiga ämnen. Jämförda med nyssnämnda 3 årskurser vid 

 skolorna motsvara ökningarna resp. 64 och 43 %. 



Den praktiska undervisningen anses i regel böra omfatta 9 timmar dagligen oberäknat 

 mattiden. Genom att utsträcka de praktiska övningarna och arbetena under tiden maj — 

 september till 10 timmar dagligen skulle visserligen ytterligare omkr. 125 timmar erhållas 

 för den praktiska undervisningen, men dels är arbete i skog och mark särskilt under den 

 varma årstiden av tröttande natur, dels böra dessutom de praktiska övningarna och arbetena 

 avse ej åstadkommande av största möjliga arbetsprestationer utan i stället ett kvalitativt högt 

 stående arbetsresultat, även om mängden av uträttat arbete därigenom ej skulle komma upp 

 till den i praktiska livet önskvärda storleken, varjämte den praktiska undervisningen bör 

 göras i möjligaste mån instruktiv genom att i varje behövlig detalj städse beledsagas av 

 muntliga upplysningar och kompletteringar med resp. ämnes teoretiska motsvarighet. För 

 att möjliggöra för lärjungarna att med bibehållen psykisk spänstighet på bästa sätt tillgodo- 

 göra sig denna synnerligen viktiga del av undervisningen synas därför arbetsdagarna ej böra 

 givas allt för tröttande längvarighet. 



Givetvis böra de föreslagna tidsbestämmelserna ej lägga hinder i vägen för att i behöv- 

 liga fall använda längre tid per dag. 



Enligt de sakkunnigas åsikt böra lärjungarna ej helt befrias från alla s. k. diverse ar- 

 beten, som f. n. i allt för hög grad inkräkta på undervisningstiden. Sålunda anses t. ex. 

 — förutom vad som anförts i skolornas ordningsföreskrifter — inläggning av skolornas is- 

 behov för året böra åligga lärjungarna. Dessutom torde det ej få anses olämpligt, att de 

 under en kortare tid fa deltaga i upparbetande av för skolornas behov erforderlig ved, dock 

 endast under förutsättning att motordrift härför användes, då det utan tvivel torde vara av 

 ett visst värde för praktiska livet, att lärjungarna få lära sig sköta och hantera såväl elek- 

 trisk eller annan motor som kap- och klyvverk. Sammanlagt böra dock i regel högst 6 

 dagar av kursen per lärjunge räknat användas till dylika ej till den direkta skogsundervis- 

 ningen hörande arbeten. 



Vad den föreslagna omfattningen av undervisningen samt den för de skilda ämnena an- 

 slagna tiden beträffar, iå. de sakkunniga anföra följande motiv för desamma särskilt i de 

 fall, då de sakkunnigas förslag avsevärt avviker från nu gällande bestämmelser härutinnan. 



I. Grundläggande ämnen. 

 A. Svenska språket. 



Då lärjungarna i regel vid antagandet hunnit glömma vad de i folkskolan läst av svensk 

 språklära och kunskap i densamma är en nödvändig förutsättning för en rätt skriftlig be- 

 handlig av språket, bör språklärans folkskolekurs i korta drag genomgås, innan uppsats- 

 skrivningarna börja. För desamma anses böra anslås en tid av 40 — 5° timmar. Då varje 

 uppsatts med kritik anses kräva en tid av 5 timmar skulle sålunda 8 å lO uppsatser med- 

 hinnas, (t. ex. i dec. I, i januari I, i febr. 2, i mars 2, i april 2, i sept. I, i okt. l). 



För att göra undervisningen i uppsatskrivning i möjligaste män instruktiv böra de flesta 

 uppsatserna, särskilt i början, disponeras av läraren. 



Av övrig tid användes högst 15 timmar till välskrivning och återstående 55 — ^5 timmar 

 till språklärans genomgående och rättskrivning. 



C. Marklära, geologi och klimatologi. 



Ät markläran har i betraktande av den stora bet}'delse, en rätt kännedom i densamma 

 har för skogshushållningen, givits en avsevärd ökad tid. 



D. Zoologi. 



Ehuru det måhända kan synas önskvärt, att en fiskeritjänsteman undervisar i sötvattens 

 fiskar och fiskevård, anse de sakkunniga dock dessa ämnen ej vara av den betydelse för 



