2 86 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER I916. 



men sä händer också på ett och annat ställe, att rensningen är allt för 

 väl utförd. Båda dessa förhållanden torde utan gensägelse få tillskrivas 

 en mycket stor okunnighet ej blott om skogsvård i allmänhet, utan 

 framför allt om skogsträdens enklaste livsbetingelser. 



Skogsvårdsstyrelsens finanser. Vid avslutandet av skogsvårdsstyrelsens 

 räkenskaper framgår, att till styrelsens förfogande har ingått under året 

 genom skogsvårdsavgifter 131,872:76 kr. och genom riksdagens anslag 

 1,000 kronor. 



Styrelsens samtliga inkomster uppgå till 162,054: ig kr. Utgifterna 

 belöpa sig till 132,939: 37 kr., vadan ett överskott till år 1917 av 29,1 14: 82 

 kr. uppstår. 



De enskilda skogarnas tiUstånd och skötsel. 



Under de tvenne senaste åren hava skogsavverkningarna företagits i 

 en betydligt större utsträckning än någonsin förut. Detta har blivit en 

 naturlig följd av de allt jämt höjda prisen på kol och trävaror. Härav 

 får man dock ej draga den slutsatsen, att skogarna utan vidare skövlats 

 i oroväckande grad. Ty vid uttagning av såväl kolved som andra trä- 

 varor har detta i stort sett försiggått med en viss förståelse mot skogs- 

 vården. Gallringar och ljushuggningar äro betydligt utvecklade. Slutav- 

 verkningarna äro också utförda på ett för skogsvården fördelaktigare sätt. 



Redan i oktober månad 19 15 föll den första snön och den låg kvar 

 till i maj månad 1916. Vintern 1915 — 1916 var därför synnerligen 

 svår med stark kyla och djup snö, med ringa eller ingen underfrysning. 

 Detta tillsammans med en del andra orsaker, såsom brist på arbetare 

 för skogsdrivningarna, inverkade sparande på skogarna, i det att en 

 avsevärd procent i det till avverkning avsedda virket ej kunde utdrivas. 

 — Att den starka kylan förorsakade en hel del köldsprickor på skogs- 

 träden torde vara otvivelaktigt. Barrträden äro ju dock härdiga mot kylan, 

 så att någon större skada torde den stränga vintern knappast hava 

 åstadkommit på desamma. 



Lövträden ledo i detta avseende mera, i det en del frostsprickor hava 

 iakttagits på björkar, ävensom att vissa grenar och skott på desamma 

 frusit. Största förödelsen skedde dock på ädlare lövträd men framför 

 allt i fruktträdgårdarna, där ej blott fruktsporrar och skott fröso, utan 

 där hela träd — även mycket gamla sådana — fröso bort. 



Den största skadan synes dock väderleken under våren hava åstad- 

 kommit. Våren inträffade mycket sent, men de få solvarma dagarna i 

 förening med nattfrosterna i slutet av april och början av maj voro desto 

 mera förödande. Hela plantbestånd ■ — • såväl kultiverade som själv 

 sådda — hava dels frusit bort, dels gått under helt och hållet eller i 



