4 (;USTAF KOLMODIX 



efter samma principer. Arsringsmätningarna å materialet frän Hamra, 

 Älvros och Idre äro avsedda såsom kontroll på att mätningsresultatet på 

 materialet från Orsa besparingsskog var nllmängiltigt för norra eller 

 nordligaste Dalarna. 



Som ett särskilt störande moment vid alla grundytetillväxtundersök- 

 ningar torde här böra påpekas våra skogsträds benägenhet för excentrisk 

 tillväxt. Excentriciteten i tillväxten brukar i trädens ungdom oftast vara 

 mycket ringa, för att sedan tilltaga allteftersom trädens ålder blir större. 

 Den hänger måhända mest samman med det allt större vindtryck, som 

 är en given följd av trädets tilltagande höjd och storlek, samt de för- 

 ändrade vindtryck, som uppkomma på det enskilda trädet, när än den 

 ena, än den andra grannen under tidernas lopp dör eller plötsligt bort- 

 tages. Men även i »orörd >' skog uppkomma excentriska årsringsbildnin- 

 gar och kunna då måhända tänkas lättast förklarade genom att för en 

 del år vissa vindriktningar varit de förhärskande och starkaste, avvikande 

 från dem som förut varit de vanligaste och kraftigast verkande. Vid 

 bearbetandet av provträdsmaterialet har jag försökt att neutralisera denna 

 eventuellt förekommande excentricitet hos träden genom medeltasbild- 

 ning. 



I Tablå I och II äro borrspånsträden frän Orsa besparingsskog hop- 

 förda efter de ovan nämnda 7 avdelningarna (fig. i) till 7 grupper: 



Grupp I från ett granit- och gnejsområde, liggande på ungefär 250 ä 

 350 meters höjd över havet och utgörande cirka 10,200 hektar skogs- 

 mark. I nordvästra hörnet inrymmes dock >^ Barkberget», som når ända 

 till 500 meter över havet, och där berggrunden åtminstone traktvis torde 

 vara porfyritisk. Så gott som hela området har inom de senaste 40 — 

 100 åren övergåtts med skogseld. Tallen är här det fullständigt domi- 

 nerande trädslaget. 



Gnipp II, frän ett porf\'rområde väster om föregående, liggande unge- 

 fär 450 — 600 meter över havet, och utgörande cirka 3,000 hektar skogs- 

 mark. I de lösa jordlagren torde dock, åtminstone traktvis, förekomma 

 inblandning av mera lättvittrade bergarter, såsom t. ex. diabas. Området 

 till sin allra största del bevuxet med rena granbestånd, som särskilt i en 

 del sluttningar uppvisa mjxket god tillväxt. Skogseld har härjat endast 

 å ett mindre område i nordöstra hörnet. 



Grupp III, från ett gnejsområde, norr om nr I, liggande på ungefär 

 300 — 430 meter över havet och utgörande inemot 7,000 hektar skogsmark. 

 På stora arealer har skogselden gått fram tämligen långt tillbaka i tiden, 

 varför tallen, jämfört med granen, nu intar en dominerande plats. Av- 

 rinningsflod är Voxna älv i motsats till förhållandet å alla övriga om- 

 råden, som avbörda sitt vatten genom Ore älv eller dess tillflöden. 



