14 GUSTAF KOLMODIN 



land, övergivas, enär som ovan visats mycket stora tillväxtförändringar 

 kunna uppvisas även i orörda bestånd. 



För att riktigt bedöma resultatet av en gallringsmetod måste man alltså 

 taga hänsyn även till det inflytande på trädens tillväxt, som av gall- 

 ringen oberoende faktorer utöva. 



Under senaste tid har mycket ofta i facklitteraturen, i exkursions- 

 program och i tidningsnotiser framhållits de utomordentligt goda resultat, 

 som vunnits särskilt genom senare tiders moderna form av gallring; det 

 är de starka och de extra starka gallringarnas lov man sjungit. Måhända 

 kan det vara riktigt att så sker, men jag är dock böjd för att tro att 

 man ofta börjat dessa starka gallringar vid en tidpunkt då andra pä 

 tillväxten inverkande faktorer hava ingripit i sådan grad, att en mycket 

 stor felbedömning av gallringsreaktionen lätt blivit följden. För att styrka 

 riktigheten av denna min uppfattning vill jag här nedan anföra ett 

 exempel. Det är endast tillgripet som sådant, och utgör ej på något 

 sätt ett försök att misskreditera Skogsförsöksanstalten i dess utomordent- 

 ligt viktiga och för oss alla så betydelsefulla verksamhet. 



I Skogsvårdsföreningens tidskrift år 1917 bilaga i har professor ScHOTTE 

 infört en mycket intresseväckande avhandling »Skogsproduktionens höjande 

 genom beståndsvårdsåtgärder». Häri avhandlas bl. a. just de starka och 

 extra starka gallringarnas stora förtjänster. Bland sådana huggningar 

 intaga provyteförsöken vid Voxna i Hälsingland en mycket uppmärk- 

 sammad platF. Dessa provytor äro ej mer än 2 å 2,5 mil avlägset 

 belägna från Orsa besparingsskog, varför nedanstående jämförelse torde 

 hava fog för sig. Professor ScHOTTE har även tydligt insett vikten av 

 orörda jämförelseytor, men enligt min mening icke fullt utnyttjat detta 

 jämförelsematerial. A sidan i 2 1 framlägger professor SCHOTTE t. ex. en 

 grafisk tablå av den relativa diametertillväxten från försöksytan 58 : i. 



Om den skriver professor SciIOTTE: »A försöksytan 58,1 ha 35 st. 

 stammar borrats vid brösthöjd, varefter diametertillväxten uppmätts för 

 varje år och satts i procentförhållande till stammens tillväxt under är 

 1907. Medeltalet av dessa relativa tillväxter är grafiskt framställd å 

 fig. 9. A samma fig. utraärkes tiden för de båda gallringarna 1906 

 och 1 9 1 1 » . 



Om man uttager motsvarande siffror ur tablåerna V och VI från Orsa 

 besparingsskog och därefter uträknar den relativa diametertillväxten på 

 samma sätt, som professor ScHOTTE gjort vid framställandet av sin 

 kurva, så får man kurvor, representerande den relativa diametertillväxten 

 i >->orörd skogy. Dessa ha å fig. 4 här nedan inlagts med brutna linjer. 



Om man nu studerar skillnaden mellan tillväxtens gång å Voxna-ytan 



