42 



(iUNNO KINNMAN 



våra vanliga tallväxtborrars borrspån, som i rått tillstånd har konstant 

 genomskärningsyta, bestämd av borrspetsens inre diameter. Svårigheten 

 ligger här i den hastiga vattenavdunstningen genom alla öppnade celler; 

 efter en snabbt utförd längdmätning med Columbus-måttet måste spånet 

 därför genast stoppas ned i ett vägglas med tätt slutande lock, där det 

 får stanna under vägningen. Dä krympningen här icke alls motsvarar 

 en vanlig provkropps krympning, är volymvikten i torrt tillstånd av 

 mindre intresse, helst denna nya volym är besvärlig att beräkna, då 

 genomskärningsytan nu är elliptisk. Däremot kan genom torkning i tork- 

 skåp bestämmas vattenhalt och torrsubstansens vikt pr volymsenhet rå ved. 

 Denna metod kan vara till nytta dä det gäller att bedöma virkets 

 beskaffenhet hos rotstäende skog. Därvid måste dock iakttagas, att 

 provet på grund av sin form icke ens är representativt för den grund- 

 yta, där det uttagits. Endast en ur stammen utsågad trissa eller åt- 

 minstone en cirkelsektor kan giva ett riktigt uttryck för vedens beskaf- 

 fenhet. 



Volymmätning med s. k. hydrostatisk våg. 



(Archimedes princq).) 



För uppmätning av smärre trästycken enligt denna metod ersätter 

 man den ena vågskålen på en laboratorievåg med en anordning så att 

 provet dragés eller tryckes ned under vatten. I tab. III visas en serie 

 mätningar av en och samma provbit, varav framgår att volym och vikt 

 småningom ändras genom vattenabsorbtion; då den sistnämnda ökas 

 hastigast, stiger småningom volymvikten. Redan den första i vatten er- 



Tah. III. Ett trästyckes volym vid olika vattenhalt. (De 4 första mätningarna i 

 kvicksilverxylometer, de övriga på hydrostatisk våg.) 



