OM VIRKKTS FL\"'ri!ARHKT 69 



1Q09 om jag minns rätt, hade jag emellertid börjat pröva syrfällningens 

 fiirmåga att öka flytbariicten hos kolved av småbjörk och störskog av 

 tall i ungskogsbestånd, och dessa flottningsförsök hade utfallit så väl, 

 att icke mera än c:a 3 % sjunkit av denna sorts kolved, som enligt 

 gängse åsikter ej alls skulle kunna framföras i en flottled. 



Jag vill nu i korta drag redogöra för var och hur dessa nya flytförsök 

 är 19 1 5 planlades och utfördes. 



Nordost om Kvarnsjön i Ramsjö socken utefter norra stambanan i 

 nordligaste delen av Hälsingland ligger en rätt stor och mycket likfor- 

 mig tallmo bevuxen med c:a 1 00-årig skog. 



Denna tallmo genomskäres här och var av smärre bäckdalar bevuxna 

 med granskog. Hela trakten gör intryck av att producera »tung skog». 

 Kvarnsjön, som då dessa försök ägde rum ej utgjorde någon del av en 

 flottled och där man sålunda kunde vara säker för, att någon samman- 

 blandning med annat virke ej behövde befaras, är belägen endast någon 

 kilometer från sjön Hennan, som är allmän flottled, och dit virket efter 

 slutade försök kunde genom rätt enkla anordningar flottas. Denna 

 Kvarnsjö har flera grunda vikar med plan och ljus botten, vilket var av 

 betydelse för sjunkvirkets tillvaratagande. Här fann jag sålunda sam- 

 lade de för de planerade försöken nödvändiga betingelserna. För att ej få 

 in allt för många inverkande faktorer måste försöket först och främst 

 inskränkas till att omfatta endast en och samma sorts växtplats. Den 

 som i detta fall valdes var den växtliga tallmon. Men fastän den där 

 växande tallskogen är frodig, är däremot granen å samma växtplats 

 ganska senvuxen och ej alls vad man i Hälsingland brukar mena med 

 »gör-gran». Därför kommer jag i den följande redogörelsen ej att tala 

 om något grantimmer, utav den enkla orsaken, att allt det avverkade 

 grantimret flutit i två år utan att visa någon tendens att vilja sjunka, 

 vilket ju i och för sig är glädjande, men för jämförande försök mindre 

 upplysande. Härmed vill jag emellertid på intet vis hava sagt, att det 

 ej finnes grantimmer med benägenhet att sjunka, men gran från ifråga- 

 varande skogstyp sjunker blott i undantagsfall. Till småvirke av gran 

 eller s. k. i)appersved — sulfitved — skall jag däremot senare åter- 

 komma. 



Den för flytningsförsöket utsedda tallmon började den i juli 19 15 

 att gallringsstämplas. Av de utstämplade träden fälldes varje vecka 

 under tiden ''/y—^/io, d. v. s. under 14 veckor, så stort antal träd, att därav 

 kunde utvinnas 40 timmerdugliga träd av tall och 24 timmerdugliga träd 

 av gran jämte all inom området för dessa träd befintlig undermålig skog. 

 Av de timmerdugliga träden upphöggos genast Vi till timmer och små- 

 virke, varvid hälften härav helbarkades och hälften randbarkades. De 



