72 A. V. ÖFVERHOLM 



Inventeringen har tillgått på följande sätt: Bommen innehållande vir- 

 ket fastgjordes vid ett sänkfäste ä sjöns mitt, sä att den kunde svänga 

 för vinden. I bommens motsatta ända fästes en för ändamålet särskilt 

 byggd flotte, ä vilken inventeringen utfördes. Vid läsidan av denna 

 flotte var fästad en tomläns. Virket rullades nu stock för stock över 

 flotten, varvid märkena uppropades och antecknades. Likaså undersök- 

 tes, märktes och antecknades virkets blånad. Då undersökningen var 

 gjord, rullades stockarna vidare ned i tomlänsen. 



Efter slutad inventering av flytande virke uppdrogos alla dykare och 

 sjunkstockar, som kunde tillrättaskaffas, på land samt uppropades och 

 antecknades i likhet med flytande virke med följande tillägg. Det an- 

 tecknades om sjunkvirke flöt med rot eller topp eller låg helt under 

 vatten. Det antecknades vidare om sjunkaren var rotstock, mellanstock 

 eller toppstock. En del virke saknades, som sjunkit på för djupt vatten 

 eller blåst ur länsen. Detta var dock endast få stockar. 



Jag vill nu övergå till att redogöra för de vid undersökningarna vunna 

 resultaten (se tabell I). 



Här hava vi då först en framställning av furutimrets flytbarhet. Se 

 vi till en början på det vinteravverkade timret, finna vi, att det hel- 

 barkade virket, som lagts på is direkt visar den sämsta flytförmågan. 

 Egendomligt nog synes dock helbarkat virke, som lagts på underlag, i 

 början sjunka ännu mera, under det att det virke, som lagts på land, 

 hela tiden visar avsevärt bättre flytbarhet. Även det randbarkade tim- 

 ret, som lagts direkt på isen, företer i början en rätt stor sjunknings- 

 benägenhet, vilken dock senare relativt minskas. Däremot synes rand- 

 barkat vinterhugget timmer, som lagts på land eller på underlag, flyta 

 särdeles väl åtminstone till fram i augusti månad i:a året. 



Det sominarJiuggna timret är i allmänhet flytbart, vare sig det är 

 helbarkat eller randbarkat. T. o. m. augusti i:a flottningsåret synes 

 virket flyta särdeles väl, men därefter inträder en svag sjunkning. Hos 

 helbarkat virke framträder denna sjunkningspredisposition mest hos det 

 virke, som huggits i augusti, varemot det tidigare eller senare huggna 

 virket synes bibehålla sin flytbarhet även över den andra flottnings- 

 sommaren. Så sent som i september månad bör man däremot ej hugga 

 randbarkat timmer, ty då synes sjunkningsprocenten öka avsevärt. Det 

 sent sommarhuggna virket flyter i alla händelser väl så bra och t. o. m. 

 bättre än vinterhugget. 



Huruvida flytbarheten hos sommarhugget timmei kan ökas eller bättre 

 bibehållas en längre tid genom virkets läggning på underlag eller på 

 land har emellertid ej varit föremål" för undersökning på den grund, att 

 jag ansåg, att virke som redan var lufttorkat, knappast kunde behöva 



