OM VIRKETS KLVT15ARHET 73 



torkas ytterligare. Emellertid kunde det ju hava varit skäl att under- 

 söka, i vad mån flytförmå<>an försämrades genom virkets läggande di- 

 rekt pä isen. Detta har emellertid ej blivit gjort. 



Det syyfällda timret lagt direkt på isen visar ungefär samma sjunk- 

 ning som det sommarhuggna. Det syrfällda timret, som lagts pä under- 

 lag eller land flyter mycket bra. 



Även här framträder det, att randbarkat virke flyter bättre än hel- 

 barkat, en iakttagelse, vartill jag senare vill återkomma. 



Furu-småvirkets sjunkning framgår av samma tabell. Om man ser på 

 densamma utan att ingå på ett närmare studium av grunduppgifterna 

 därtill, bibringas man lätt den föreställningen, att det vinteravverkade 

 småvirket skulle flyta bättre än såväl sommarhugget som syrfällt, och 

 att speciellt det syrfällda småvirket skulle flyta mycket dåligt. Detta 

 resultat är dock endast skenbart riktigt, i det att värdena pä syrfällt 

 virkes flytbarhet angiva medeltalen för alla syrfällningar. 



Granska vi åter syrfällningen i detalj, så finna vi, att här liksom med 

 avseende å timmer syrfällningen för att giva goda resultat bör ske vid 

 vissa tider, nämligen antingen i sista hälften av juli eller ock under 

 september månad. Tabell II visar flytbarheten hos virke syrfällt den 

 1 1 september. 



Tah. 11. Flytbarheten hos furukortvirke, syrfällt den ii september. Jmfr tab. L- 



Flytande stockar i % av antalet 



Inventeringens n:o 



i:sta inventeringen 



2:dra t> 



3:dje » 



4:de » 



5:te » 



6:te » 



På samma sätt visar en granskning av sommarhuggningens resultat, 

 att vissa tidpunkter, t. ex. juli månad, äro lämpligare än andra för att 

 få virket att flyta väl. 



I tabell III åskådliggöres sjunkningsförloppet hos ett parti om c:a 

 3,000 st. granpappersved. Den vinteravverkade pappersveden som 

 lagts direkt på is visar tydligt, att helbarkat virke sjunker mest, 

 randbarkat mindre och obarkat allra minst. Det virke, som lagts 



