78 A. F. ÖFVERHOLM 



Virkets läggande på land eller pa underlag å isen synes i mycket hög 

 grad upphjälpa virkets flytbarhet. Men ehuru sålunda särskilt virkets 

 läggning på land vid utkörningen visat sig lämplig, måste man dock, 

 där det blir fråga om större virkespartier, frångå detta läggningssätt, t}' 

 dels erfordras då ett stort utrymme såsom plats för virkesvältorna, vil- 

 ket ju blir d\rt att hålla kalt enbart för detta ändamål, och dessutom 

 tillkommer i detta fall en utvältningskostnad, som ingalunda är så obe- 

 tydlig, att den kan lämnas ur räkningen. 



Man måste därför i så stor utsträckning som möjligt tillgripa virkets 

 läggande på isen pa underlag. 



Då jag nu talar om läggning på underlag, sä menar jag denna lägg- 

 ningsmetod, sådan som den bör utföras och ej såsom jag i många fall 

 sett den utförd. Börjar man nämligen tidigt på vintern, medan isen 

 ännu är svag, att lägga underlag och virke ovanpå dessa, så blir följ- 

 den, att isen pressas ner eller brytes kring underlagen och resultatet 

 härav åter blir, att hela virkesvältan kommer att »stöpa» eller »svalla ned. 



Lägges under sådana förhållanden virket direkt på isen, så fördelas 

 virkesmassans tryck över en större yta och isen har dä större bärkraft. 

 I detta fall är det sålunda fördelaktigare att lägga virket direkt på isen 

 än på underlag. 



Det första villkoret för att virke med fördel skall kunna läggas på 

 underlag är sålunda, att isen skall vara tillräckligt stark att utan att 

 brytas bära det till underlagen koncentrerade trycket av virkesvältan. 

 Följden härav blir åter, att virke, som lägges på underlag å isen för att 

 torka, ej får utköras förrän på eftervintern, sedan isen blivit tillräckligt 

 hållfast. Men då härigenom utkörningstiden i mänga fall skulle bliva 

 för knapp, kan det i dessa fall vara fördelaktigt att redan tidigt på 

 vintern göra isen stark. Detta tillgår som bekant på så sätt, att man 

 i synnerhet \"id inträffande sträng kyla håller isen såvitt möjligt fri från 

 snö. För detta ändamål har man således att med snöplog bortskaffa 

 snön frän platsen, där de blivande vältorna skola ligga. 



Såsom en sammanfattning av vad i det föregående blivit sagt skulle 

 jag vilja anföra: 



Virke, som ej är frodvuxet, avverkas lämpligast vintertiden. Timret 

 av sådana träd flyter vanligen utan iakttagande av särskilda försiktig- 

 hetsmått. Småvirket däremot, som har en viss benägenhet att sjunka, 

 flyter bättre, ju mindre det är barkat. Läggning på underlag på isen 

 eller där detta låter sig göra pä land ökar i allmänhet väsentligt flyt- 

 förmågan, enär härvid virket undergår viktminskning genom uttorkning. 

 Obarkat virke kan utan olägenhet avläggas direkt på isen, ehuru man 



