OM VIRKETS FLYTBARHET 79 



för att skydda detsamma mot nedsvallning gör bäst i att lägga det pä 

 underlag, om isen är tillräckligt bärkraftig. 



Virke av frodvuxen skog åter bör, för att ernå större flytbarhet, ej 

 avverkas under vintern utan på sensommaren =■ efter i september. Där- 

 vid kan det visserligen direkt upphuggas, men då det under sådana för- 

 hållanden är mycket utsatt för blånad och sprickning, är det bättre att 

 syrfälla sådana träd och låta dem ligga i riset ungefär en och en halv 

 månad till slutet av oktober eller början av november, då de upphuggas. 

 Syrfällningen skall äga rum antingen i senare hälften av juli månad eller 

 ännu bättre under första hälften av september månad, enär virket i se- 

 nare fallet är minst utsatt för att bliva blått. 



A glesa trakter eller där mycket virke, som bör tillvaratagas, ligger 

 å marken, bör sen sommarhuggning ske. Denna utföres fördelaktigast 

 i september. Allt virke bör därvid helbarkas, om god flytbarhet skall 

 ernås. 



Jag beklagar livligt, att vid de av mig gjorda försöken icke mera hän- 

 syn tagits till obarkat virke, men orsaken härtill var den, att den flott- 

 ningslagstiftning, som rådde vid tiden för dessa försöks planläggande 

 icke medgav obarkat furuvirkes framflottande i allmän flottled, vadan 

 ett resultat angående obarkad furu då saknade praktisk betydelse. Se- 

 dan dess hava som bekant förhållandena ändrats därhän, att numera 

 tills vidare intet hinder föreligger för flottandet även av obarkat furuvirke. 



Dessutom var det en tvingande nödvändighet att vid försökens plan- 

 läggande så mycket som möjligt koncentrera desamma, för att under- 

 sökningsserierna ej skulle bliva alldeles för många. Försöksseriernas an- 

 tal uppgick ändå till 231 stycken. 



Med tanke på de ofullkomligheter, som vidlåda den undersökning an- 

 gående virkes flytbarhet under olika förhållanden, för vilken jag här 

 lämnat en redogörelse, vågar jag hysa den förhoppningen, att Skogs- 

 försöksanstaltens skogstekniska avdelning måtte i sitt arbetsprogram upp- 

 taga ett fullföljande och en kontroll av de nu gjorda försöken, ty, så- 

 som jag redan förut haft äran påvisa, är denna fråga av en så ofantligt 

 stor ekonomisk betydelse för vår skogshantering, att en slutgiltig lös- 

 ning därav skulle i synnerhet bland Norrlands skogsmän hälsas med stor 

 tillfredsställelse, då den ju komme att öppna hittills oanade möjligheter 

 för en rationell skogsvård i Norrlands vidsträckta skogar, dessa skogar, 

 som många av våra skogsmän, äldre och yngre, ägnat hela sin livs- 

 Sfärnine. 



