TVATIDSMETODEX 107 



Da vilopauser tillhöra spilltiden, bör härav följa, att spilltiden pr stock- 

 för grovt virke blir något större än för medelgrovt och smått virke. 



Vi ha sålunda funnit, att tidsåtgången för ett sådant arbete som tim- 

 merhuggning låter sig på ett naturligt sätt uttryckas medelst ett enkelt 

 »tvåtidssystem >, bestående av 



spilltid pr stock och 

 effektiv tid pr laibikenhet, 

 och det har också visat sig, att detta tvåtidsuttryck är relativt konstant 

 för åtminstone smått-medelgrovt virke under f. ö. likartade yttre för- 

 hållanden. Med stöd härav torde man också — utan att ge sig in pä 

 något djärvt tankeexperiment — kunna uttala det mycket sannolika i 

 en förmodan, att en fortsatt undersökning av brosslings- och körnings- 

 arbetet skulle komma att utvisa ett alldeles analogt förhållande beträf- 

 fande dessa arbeten. 



Jag har för några år sedan (i Norrlands Skogsvårdsförbunds tidskrift 

 19 19 h. II.) framlagt ett ackordprissystem för avverkningsarbeten, det 

 s. k. »tvåprissj-stemet;, vilket består av en kombination av tvenne pris, 

 det ena pr stycketal och det andra pr kbf. I samband därmed har jag 

 också upprättat en »tvåpristabell», baserad på ett dagsverkspris av 10 

 kr., som hjälp vid kostnadsberäkningen av dessa arbeten. 



Då den absoluta faktorn spilltid pr stock och den relativa (i förhål- 

 lande till dagsvcrkspriset 10 kr.) faktorn pris pr stycketal självfallet 

 endast aro olika uttryck för en och samma sak, liksom ock effektiv 

 tid pr kbf. resp. pris pr kbf, sä följer härav den praktiskt betydelse- 

 fulla slutsatsen, att ett tvåprissystem för kostnadsberäkning 

 av avvcrkningsarbeten till skillnad från andra system 

 vilar på en med arbetets natur fullt överenstämmande grund- 

 \al. Ett rätt avvägt tvåpris kan därför aldrig verka uppkonstruerat 

 och det måste också såsom ackordspris i högre grad än andra sy- 

 stem vara ägnat att finna förståelse från arbetarnas sida, vilket även 

 praktiken tillfullo utvisat. För arbetsgivaren ställer sig saken samtidigt 

 så, att genom tvåprissystem större möjlighet än eljest föreligger för er- 

 nåendet av en likartat jämn och enhetlig prissättning, alldenstund den 

 vanligaste felkällan, nämligen medelkubikens variation, praktiskt taget 

 är borta. Det torde därför vara berättigat att på dessa grunder uttala 

 den förmodan, att det är med tvåprissystem (ev. tvåtidssystem) som 

 gemensam plattform, som enhetlighet ifråga om beräkningsgrunden för 

 avvcrkningsarbeten lättast torde kunna uppnås ur nuvarande koatiska 

 förhållanden på detta område. Själva ackordspriset må sedan bli två- 

 pris eller något annat ackordssystem, men grunden för alla prisberäk- 

 ningar skall vara gemensam och enhetlig — det är redan nu och kom- 



