128 ASTRID CLEVE v. EULER 



den på torr mark vuxna tallen n:r V med 29 — 30 % och sist morän- 

 markens växtliga tall med 28,5 — 31,5 %; se diagrammen å fig. 15, som 

 också visar i vad mån värdena äro från jämförlig stamhöjd. 



Skillnaden framträder mest mot topparna, där den växliga tallens på 

 det hela taget brantare uppstigande ligninkurva ligger en procent över 

 de andra tallslagens. 



Tack vare de höga innervedsvärdena för torrmarksexemplaret kommer 

 dettas ligninkurva alldeles i närheten av mossmarktallens och icke långt 

 under de andra stammarnas, som fallet däremot är hos granen. Abso- 

 luta ligninminimum hos tallen är funnet i moränmarksträdets splint med 

 26,6 %. 



B. Gran. 



Minsta ligninhalten uppvisar här det på torr mark vuxna trädet IV, 

 som i medeltal (5 analyser) givit blott 25 procent. Härifrån är avståndet 

 stort till på vanlig, god skogsmark, resp. på mossmark vuxna träd, som 

 hålla omkring 29 — 31 procent lignin (fig. 16). 



Då kurvan för frodvuxen gran såsom redan blivit omnämnt synes ha 

 ett från samtliga andra provstammars något avvikande förlopp, kan 

 någon jämförelse mellan vanlig och mossmarksgran ej göras. Skillnaden 

 dem emellan torde emellertid ej vara stor. 



Några av de vunna resultaten ha ett inre sanningskriterium. Så mot- 

 svaras t. ex. de yngsta (topp-)trissornas tämligen ensartade och till åldern 

 minst olikformiga vedskikt av i regel nära samstämmande analyser. 

 Andra lagbundenheter, som kunna skönjas på diagrammen, omnämnas 

 i det följande. 



Slutsatser. 



Skulle man på grund av ett ännu sä jämförelsevis begränsat material 

 som det föreliggande våga en supposition om de inre orsakerna till här 

 påvisade otvivelaktiga regelbundenheter i ligninets produktion och för- 

 delning, så vill jag i första rummet framhålla sannolikheten av att lig- 

 ninets modersubstanser mindre än cellulosans tåla långa jör flyttningar, 

 synnerligast om tillgången på cirkulerande safter är ringa. Under sådana 

 förhållanden bör ju ligninet i relativt högre grad än cellulosan utfällas i 

 de partier av trädet, som ligga närmast bildningshärdarna för bemälda 

 modersubstanser. Dessa bildningshärdar kunna icke vara några andra 

 än bladen (barren), och härigenom skulle då den höga ligninhalten i ska- 

 tar och framförallt i grenar finna sin förklaring likaväl som det för- 

 hållandet, att de lägsta ligninvärdena troligen undantagslöst äro till- 



