130 



ASTRID CLKVK v. EULER 



Fin. [1 



Fig. IR 





// 





^".h. 5tti. Brösth 'Ah 



II' , ' 3I I I , I ,1 ,111 



_5tubbk Brösth. y«höjd /s.h. VMh Stti. BröstK /"i h. /£ h. % h. 5tti. Bros 



Hartshalt I prov5t^,qran fr mossmark. Provstam ^ZII, tall från mossmark. Prst. Vlll.tall fr. vanl. moränmark. 



anförda hypotes om sättet för uppkomsten av de iakttagna variationerna 

 i vedens kemiska byggnad. 



Genom följande modifikation torde likväl hypotesen kunna bringas i 

 samklang med den konstaterade återgången till mer »topp »lika förhål- 

 landen i rotens, resp. den nedersta stammens ved. 



Det kan tänkas, att när den i bast och sav nedåtgående, med assimi- 

 later laddade saftströmmen når roten eller stambasen och där hämmas 

 och upphör eller rättare vänder genom att övergå i den genom splinten 

 uppgående saftströmmen, en del ännu kvarvarande lösta, och dä före- 

 trädesvis sockerartade, cellulosabildande assimilater dragas med uppåt 

 ett stycke igen, för att sedan exempelvis genom märgstrålarna åter nå 

 vedperiferien. Att märgstrålar ofta äro starkt näringsförande är ju en 

 bekant sak, och det torde ej vara förknippat med alltför stora svårig- 

 heter att få avgjort, om de spela här ifrågasatta roll för vedens cirkula- 

 tionsström. 



Även för det fall att förhållandet mellan de cellulosa- och ligninbil- 

 dande produkterna i barren vore konstant från trädens unga till deras 

 äldre år — något som är alldeles outrönt, men icke förefaller omöjligt — 

 kommer den proportionsvis starkt övervägande ligninutfällningen i kro- 

 nans grenverk att föranleda tillförsel av ett mer cellulosagivande ved- 

 material till äldre utvuxna stammar än till unga plantors stammar, var- 

 igenom ytterveden normalt bleve ligninfattigare och rikare på cellulosa 

 än innerveden. Så har förhållandet visat sig vara i verkligheten, och 



