FRÅN SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS EXKURSION 135 



Disp. Ekstromer ville framhålla det olämpliga i att låta hyggena ligga 

 kala så länge, då man sedan ändå nödgas lägga ned kulturkostnader. På Klavre- 

 ström lyckas man med att på samma tid, som viloperioden här omfattar, 

 åstadkomma naturlig föryngring på de avverkade områdena, och då blir man 

 alltså kvitt utgifterna för kulturåtgärder. 



Prof. Wahlgren hade sina dubier angående inverkan av hyggets storlek 

 på frostländigheten, men smärre hyggen medföra åtskilliga andra fördelar. 

 l'pprepade att han ej kunde anse förhållandena motivera en kalläggning för 

 att marken skulle bli mottaglig för återväxt. Marktillständet i skogen måste 

 betecknas såsom relativt gott och borde då ej heller behöva vara dåligt på 

 hyggena. Tal. efterlyste speciella skäl varför stormfaran här skulle vara så 

 mycket mera utpräglad än eljest. Såvitt han kunde se, borde man här kunna 

 sköta skogen efter samma principer som på andra håll, d. v. s. man bör 

 kunna gallra den lika starkt. Och av markens tillstånd att döma borde man 

 också kunna räkna med att vid föryngringen få ett tillskott av naturlig gran- 

 återväxt.^ 



Jägm. VON ScH.ANTZ motiverade stormfaran därmed att ungbestånden voro 

 för täta och känsliga för ingrepp. Dessutom inverkar ofördelaktigt den om- 

 ständigheten, att när de svåra stormarna komma, är marken ännu ej frusen 

 utan lös, varigenom träden ej ha det säkra fäste, de behöva. 



En nyanlagd väg besågs. Bredden göres 3 m, och ett dike hade upptagits 

 på ena sidan. Kostnaden för anläggandet hade år 1922 belöpt sig till 

 75 öre per löpmeter, inklusive dikesgrävningen. Ännu återstår grusning av 

 vägen. Kostnaderna härför ligga mellan 25 ä 45 öre per längdmeter. 



Alltjämt genom barrblandskog gick färden med halter här och där. En 

 lyckad sådd förevisades bl. a., där även granen utvecklat sig på önskat sätt. 

 Fröet sås blandat, tall och gran, i såddrutorna, och det är meningen att å 

 somliga ställen skall granen ta ledningen i såddrutan, dä tallen slår fel, 

 varigenom man skall få ett biandbestånd; för övrigt skall granen bilda ett 

 underskikt, som tjänstgör dels som en reserv, varifrån ersättningsstammar 

 kunna rycka upp i högre skikt, då en lucka uppstår av någon anledning, dels 

 tjänstgör den som markskydd och som en utfyllnad i beståndet, så att mar- 

 ken fullt utnyttjas. Oftast går det dock ej alls efter dessa beräkningar, i det 

 att granen fryser bort i mycket stor utsträckning. 



fägm. T)K Geer relaterade i detta sammanhang en del intressanta iaktta- 

 gelser och försök från plantskolorna å Uelary-Strömsnäs skogar. Han hade 

 observerat, att granplantorna variera betydligt med avseende på tiden för 

 skottbildningen, och han har verkställt en sortering av plantorna genom att 

 plocka ut de plantor, som ha sen skottbildning, och omskolat dessa för sig. 

 Dylika plantor användas sedan för utsättning å sådana lokaler, där det visar 

 sig svårt att få upp granen. Då det just är vårfrosterna, som äventyra jilan- 

 tornas liv, undgår man skadegörelse genom att begagna sig av en ras, som 

 utbildar sina skott först efter det att den farligaste tidpunkten är passerad. 

 Resultaten ha varit goda, men det är naturligtvis en extra kostnad med att 

 sortera plantorna på det angivna sättet. 



^ I ett brev av november 1922 frainliåller jägm. \ ox Schantz, alt erfarenheterna frän 

 sislförflutna höst likaledes ge vid handen, att plantorna ä de sma hyggena äro mindre ut- 

 satta för frosten än å de stora sammanhängande kulturvtorna. 



