FRÅN SKOC-.S\ÅRl)SFÖRENINGENS EXKURSION 



141 



l'ig- 4- 



Jiiginästare l>erginan demonstrerar niarkberednings- 

 harv å Skäralids kronopark. 



bok, 17,5 °o med gran 

 och 7,5 % nied björk 

 och al. Höjden över ha- 

 vet uppgår till 100 ä 150 

 meter. — Tarken skötes 

 av jägmästare F. A. Berg- 

 man, som samtidigt är 

 föreståndare för KoUe- 

 berga skogsskola. Enligt 

 hushällningsplanen från 

 är 1 9 1 1 beräknas avverk- 

 ningen till knappt 1 ' , 

 m-'' per har, men detta 

 belopp har betydligt över- 

 skridits. Sålunda avver- 

 kades i medeltal per år 

 undertiden 1913 — 1920 

 nära 6 m'' per har prod. 

 skogsmark. 



1 början av skogspro- 

 menaden gav professor 

 Wahi.gkkn en kort sam- 

 manfattning av princi- 

 perna för bokskogsskötseln i avsikt att orientera deltagarna norrifrån på detta 

 för dem tämligen obekanta område. Boken är ej det utpräglade slättlands- 

 träd, som en uppsvensk kan vara benägen att tro. Tvärtom passar den 

 allra bäst i kuperad terräng, pä åsar och sluttningar, där den reder sig 

 lättare mot vårfrosten, för vilken den är ytterst känslig. Vidare har boken 

 pretentioner på kalkhalt i marken och ett visst mått av fuktighet, även en 

 viss luftfuktighet, varför den trivs i närheten av kusterna. Den är mot- 

 ståndskraftig mot stormen, men kantträden bli i exponerade lägen knotiga, 

 vidgreniga och deformerade, vilket också kan konstateras här på Skäralid. 

 Vi finna en synnerligen vacker växtform hos boken snart sagt överallt inne 

 i bestånden, medan här i den yttersta zonen, som är starkt utsatt för blåst, 

 procenten krokiga stammar är långt större. — Det allra viktigaste villkoret 

 för bokens trivsel och goda utveckling är emellertid ett lämpligt fysikaliskt 

 tillstånd hos marken och en god mullbildning. Marktillståndet har framför 

 allt stor betydelse, då det gäller att på naturlig väg föryngra bokskogen. 

 Markvegetationen är en säker indikator på marktillständet, och en rationell 

 bokskogsskötare studerar alltid med intresse markilorans sammansättning inom 

 bestånden. De mullbildande växter, som karaktärisera ett önskvärt tillstånd, 

 äro bl. a. Oxalis, Aspenda, Corydalis, G(7leobdolon, medan en markvegetation 

 med karaktärsväxter sådana som Aira, Majanlhemum, Tiienta/is, Melampyrum 

 och mossor utmärker råhumusbildning, d. v. s. ett för boken ofördelaktigt till- 

 stånd hos marken. — Boken fäller en stor kvantitet blad årligen, och det 

 gäller att hålla beständen lagom ljusa, så att förmultningen av bladen försig- 

 går jämnt, och så att den nyssnämnda fördelaktiga markfloran infinner sig 

 eller bibehåller sig där den redan finnes. 



Jägmästare Bkrgman meddelade en del uppgifter om de skogliga förhål- 



