GEORG A. NORDFORS 



I 



OM EFTER STÄMPLING UPPKOMMEN 

 RÖTSKADA Å GRAN. 



Redan sedan länge och upprepade gånger har man i våra skogs- 

 tidskrifter dragit i härnad mot det tidigare starkt florerande 

 oskicket att skada ståndskog genom onödig bleckning, och på 

 upplysningens väg torde man nu i stort sett hava lyckats stävja ett 

 sådant missbruk av yxan i skogen, dels genom att klargöra skadegörel- 

 sens räckvidd och dels genom anvisandet av andra lämpliga medel för 

 utmärkandet av gränser, vägar o. s. v. I ett fall, nämligen vid ut- 

 stämpling av skog till avverkning, är dock bleckningen ofrånkomlig, och 

 sker avverkningen utan uppskov, medför ju ej heller stämplingsförfaran- 

 det någon som helst skada å skogen. Sker virkets utdrivning däremot 

 först efter ett antal år, har även denna relativt lindriga bleckning sitt 

 menliga inflytande å granskogen, vilken ju i motsats till tallskogen är 

 synnerligen mottaglig för röta efter skadegörelse. 



I en uppsats i denna tidskrift har Ernberg' tidigare framlagt ett 

 mycket nedslående resultat av en av honom utförd undersökning av den' 

 röta, som uppkommit i en stämplingspost inom Västernorrlands län efter 

 en 17 år tidigare företagen stämpling. Värdeförlusten ä denna post 

 genom röta beräknar han till mera än 40 %. Trots detta och andra 

 varnande exempel synas dock flertalet skogsägare alltjämt icke ägna 

 nödig uppmärksamhet åt frågan, huru länge en stämplingspost kan över- 

 hållas utan att taga skada av praktisk betydelse, liksom ej heller virkes- 

 köpare vid värderingen taga vederbörlig hänsyn till, huru länge posten 

 stått stämplad före försäljningen. Detta hänger helt säkert tillsammans där- 

 med, att befintlig stämplingsröta lätt undandrager sig upptäckt, då den 

 icke utan undersökning genom inhugg eller med tillväxtborr kommer till 

 synes förrän vid virkets behandling vid sågverket eller pappersfabriken. 

 Vid avverkningen äro nämligen stockarnas båda ändar i de allra flesta 

 fall oberörda av stämplingsrötan och virket sålunda skenbart friskt. 



Mig veterligen föreligger icke någon annan uppgift än Ernrergs 

 rörande stämplingsrötans spridningshastighet, och längden av den tid, efter 



' V. Fr. Ernberg: Skadan av bleckning ä ständskog. Skogsvårdsfören. Tidskr. 5, 1907. 

 '1. Skogsvårdsföl eningens Tidskrift 1023. Serien A. 



