152 GEORG A. NORDFORS 



lighetsskäl samt bristande insikt om de med en stämplings längre över- 

 hållande följande fördärvbringande verkningarna. Bekvämlighetssyn- 

 punkten skulle då vara den, att man önskat här och där vid olika flott- 

 leder skaffa sig poster färdiga för avverkning utan att noggrannare kal- 

 kyl över virkesbehov eller utsyningstrakternas förläggning behövde på 

 förhand ske, under det att eljes utsyningen måste begäras till viss dag 

 före stämplingssäsongens början för att med full säkerhet kunna effek- 

 tueras under sommaren. 



Såsom ett bevis på fullt utbildat »stämplingsraseri» kan jag anföra ett 

 fall från ett hemman inom Frostvikens socken. Före skyddsskogslagens 

 tillkomst utstämplades för avverkningsrättsinnehavares räkning alla träd 

 om lo" i brösthöjd och däröver. Det bolag, som spekulerade på köp 

 av denna stämpling, ansåg emellertid, att mindervärdiga träd ingingo i 

 posten, och lät därför verkställa omstämpling av skogen. Då överens- 

 kommelse om köpeskillingens storlek icke kunde träffas, blevo de nu 

 två gånger stämplade träden alltjämt kvarstående. Är 1906 övergicks 

 skiftet med en första mycket försiktig skyddsskogsutsyning och flertalet 

 av härvid utsynade träd äro avverkade. Är 191 7 företogs ny skydds- 

 skogsutsyning, då träden sålunda för tredje eller i vissa fall fjärde gången 

 påstämplades (med dubbla brösthöjdsstämplar!) Vid innevarande år 

 särskilt påkallad besiktning befanns att 191 7 års stämpelmärken under 

 de gångna fem åren blivit så otydliga, att man icke kunde förvänta att 

 avverkare å flertalet träd skulle kunna nöjaktigt skilja äldre och nyare 

 märken. På denna grund ävensom av vissa andra orsaker medgavs en 

 om- och kompletteringsstämpling sistlidne sommar. En hel del träd 

 kunna nu därför ståta med ända upp till sex brösthöjdsstämplar och 

 tre rotstämplar. Att en sådan tidigare behandling av skogen haft till 

 följd, att f. n. en stor procent av de gammalstämplade träden äro rena 

 vrak, hade jag tillfälle att genom en del trädfällningar övertyga mig om 

 och detta är ju naturligt nog. Fallet torde heller icke vara allena- 

 stående, om det än hör till de mest extrema. 



För att förstå, att frågan om graden av skadegörelse genom stämpling 

 icke är aktuell endast inom skyddsskogsområdet, kan det vara nog att 

 tänka på, huru bränslekommissionen — förutom allt annat — även har 

 på sitt syndaregister att litet varstans i landet företagit utstämpling å 

 enskildes skogar utan att avverkning sedermera följt. Den stämplade 

 förut beslagtagna skogen har helt enkelt utan vidare återlämnats till 

 skogsägaren i sitt skadade skick. Fall finnas f. ö., då skogsägares er- 

 sättningsanspråk på grund av påvisad röta i träden efter B. K:s stämp- 

 ling är föremål för domstols prövning. Erkännas bör dock, att utsy- 

 ningarna i regel omfattat mindervärdigt virke samt att i de fall, där 

 endast märkjärn använts, skadan sannolikt är obetydlig eller ingen. 



