OM EFTER STA.MPLINC; UPPKOMMEN ROTSKADA A C.RAN 165 



veckling. Den lösare uppbyggda stammen erbjuder även hyferna ett 

 mindre så att säga mekaniskt motstånd, i det att dessa, som framtränga 

 intracellulärt (se sid. 156), \id sin tillväxt icke behöxa genomtränga 

 samma mängd cellväggar per måttenhet, som då fråga är om senvuxet 

 virke med fiere årsringar och {)rocentuellt mera av den fastare konstruerade 

 höstveden. Om ett växthgt och oväxtligt bestånd stämplas samtidigt 

 och på enahanda sätt, skulle således enligt min uppfattning efter t. ex. 

 5 år de angripna stammarna visa större röta i det växtliga beståndet, 

 under det att efter t. ex. 20 år förhållandet snarare skulle vara omvänt. 



Fitj. 7. Träd, skadat genom upprepad slämpling. Jämlor 20 ärsrötans spridning här vid 

 normal bleckning med 17 — 20-årig rötspridning vid kraftigare bicckning. fig. 6. 

 Kvcmon, Frostvikens socken. 



Den starkare vattenledningen i det växtliga trädet och den därav föl- 

 jande minskningen av luftutrymmet och försämringen av luftens sam- 

 tnansättning ökar även motståndskraften mot rötangrepp i splinten, me- 

 dan å andra sidan vidcelligheten sätter det växtliga trädet i sämre 

 ställning än det oväxtliga, om rötan väl når kärnveden. 



I detta sammanhang kan det vara av intresse, att erinra om MUNCHS 

 förutnämnda försök med svampinfektioner å bok. Vid dessa kunde näm- 



12. Sko^svi\i-ds/ö reningens Tidskri/t ig2j. Serien A. 



