OM EFTER STÄMPLING UPPKOMMEN RÖTSKADA Å GRAN 179 



Undersökningar rörande procentförhållandet mellan rötangripna och 

 friska stammar inom en stämplingspost. 

 Sedan nu rötans medelspridningshastighet i olika riktningar ovan blivit 

 behandlad och lokala närmevärden för senvuxen skog härvid framdedu- 

 cerats, framställer sig en annan fråga av lika stort intresse, nämligen 

 huru stor procent av olika stämplingsposters trädantal angripes av röta 

 inom viss tid. Då min undersökning (som f. ö. ej från början avsetts 

 för offentliggörande) närmast inriktats på studium av själva rötförloppet, 

 kan jag tyvärr för en del poster endast approximativt efter okulär be- 

 dömning och för andra alls icke angiva detta. 



Tvänne undersökningar äro emellertid något mera noggrant och till- 

 förlitligt utförda. 50 st. å ett större område inom Näs socken, Jämt- 

 lands län, utan urval tagna och såvitt möjligt ä trakten jämnt fördelade 

 provträd tillhörande en post, vilken av bränslekommissionen för fem år 

 tillbaka utstämplats, gåvo följande resultat: 16 % voro utan varje tecken 

 till efter bleckningen uppkommen röta, 14 % hade genom en stark kåd- 

 impregnering av årsringarna närmast såret synbarligen satt stopp för en 

 påbörjad mycket obetydlig rötbildning, varför även dessa i det närmaste 

 kunde betraktas såsom oskadade, 14 % visade sådan missfärgning av 

 veden i de årsringar, som vid tiden för stämplingen voro de yttersta, 

 att det första tecknet på rötans framträdande var odisputabelt. 56 % 

 visade slutligen en utpräglad rödröta. Sammanlagt 70 % av de under- 

 sökta träden visade således begynnande eller mera framskriden röta. 

 Anmärkas bör, att blecken voro större än de vid stämpling eljest nor- 

 mala. Skogen var ytterligt senvuxen. 



50 st. å ett mera begränsat område å bolagsmark inom Frostvikens 

 socken, Jämtlands län, undersökta provträd med 8-äriga stämpelbleck 

 gåvo vid handen, att å denna lokal 36 % voro helt oskadade, 14 % 

 företedde vid såret antingen stark kådimpregnering eller en mörkare 

 färgning av veden och 50 % voro mera avsevärt rötskadade. 



Okulärt fann jag vid borrprov å vissa andra poster å bolagsmark och 

 renbetestjäll inom nyssnämnda socken följande närmevärden. 2-årig 

 stämpling: 50 % skadade träd, 3-årig stämpling: 40 % skadade träd, 

 lO-årig stämpling: 70 % skadade träd och lo-årig stämpling å annan 

 del av samma skog: 10 % skadade. De sistnämnda två exemplen visa, 

 att variationen är tämligen stor och att rötangreppen kunna ske mycket 

 olikformigt inom en stämplingspost, vårföre ett lokalt koncentrerat prov- 

 trädsmaterial är litet sägande. Någon orsak till skiljaktigheten i sist- 

 berörda tvänne fall kunde jag icke finna, om icke att skogen i senare fallet 

 var mera topptorr och allmänt avdöende än i förra fallet, där den likväl 

 ävenledes var ytterligt oväxtlig men utan direkta avtorkningssymplom. 



