(^r kartlAggninc; från luften 



195 



delst flygfotograferingen, varigcncim man med förvånansvärd noggrannliet 

 kan urskilja inte endast de olika bestånden utan även enskilda träd av 

 olika slag. Den vanliga granen kan visserligen icke åtskiljas från bal- 

 samgranen, men popjjel, björk, lärk, banksiana-tall och weymouth-tall 

 kännas lätt igen. 



Genom den gamla linjetaxeringsmetoden har man ett ganska tillförlit- 

 ligt sätt för bestämmandet a\' trädantalet per har, ehuru dock vissa fel- 

 källor kunna tänkas. Så t. ex. uppgås linjerna med kompass, deras 



Fig. 8. Bolagets flygstation. Sjön Remi i norra Ontario, där 31 1 kvadratmil skog re- 

 kognoscerats år 1922. 



längd erhålles vanligen genom stegning, taxationsbältets bredd bestäm- 

 mes nästan alltid genom ögonmått och arealerna av brännor, mossar, 

 stormfällningar eller olika beståndstyper uppskattas genom stegning ut- 

 efter taxationslinjen och genom okulärbedömning åt sidorna. Allt detta 

 bidrager till att öka sannolikheten för felaktigheter. Tå flygfotografiet 

 bliva beståndsarealerna, på vilka medeltalen per hektar skola tillämpas, 

 i det närmaste fullkomligt exakta, och trädantalet per har kan som förut 

 nämnts noggrant bestämmas. Sålunda återstår att på marken undersöka 

 medelhöjd, medeldiameter och timrets kvalité. Bestånd med av insekter 



