FORDRINGAR PÄ PAPPERSVED OCH SKOGSVÄRDEN 211 



på fuktighet och i allmänhet å bättre boniteter; lätt virke erhålles å 

 mullmark och berg. 



Vid en jämförelse mellan tallen och granen finner man visserligen en 

 högre torrvikt hos den förra, men granen är ju ändå överlägsen i värde 



Fig. 8. Jämförelse med Wijkanders och Jankas undersökningar, omräknade till »torr- 

 substans pr fm^ rå ved». Gran. 



genom att den är användbar till massa av högre kvalitet. Skillnaden 

 i vedåtgång pr ton vid sulfat- och sulfitmetod har icke sin grund i ve- 

 dens beskaffenhet utan i fabrikationssättet. 



Cellulosahalt. 



Detta bedömande av massaveden efter viktsmängd torrsubstans är ju 

 fullt riktigt i fråga om slipmetoden (jmf. dock nedan vid fiberlängd), 

 men innan man kan värdesätta sulfit- och sulfatved efter denna grund, 

 måste vedens kemiska savimansättnmg undersökas, vi måste även taga 

 hänsyn till huru mycket av vedsubstansen som erhålles i cellulosa eller 

 fiber. 



Cellulosabestämningen föregås alltid av en extraktion utav fett och 

 harts; på detta avhartsade material bestämmes sedan cellulosahalten. I 

 första hand inverkar det alltså, huru mycket av torrsubstansen som är 

 fett och harts. I synnerhet hos tallen kan en hög torrvikt bero på hög harts- 

 halt, medan hos granen växlingarna äro ganska små. Ur papperstillverk- 

 ningens synpunkt är fett och harts att anse som en värdelös, ja t. o. m. 

 skadlig beståndsdel. I övrigt ber jag få hänvisa till doktor Cleve — v. 

 Eulers föredrag i dag, där hon mer utförligt redogör för växlingarna 

 i hartshalt. 



