216 



GUNNO KINNMAN 



skillnaden mellan en frodvuxen gran III och en senvuxen gran IV. 

 Skillnaden mellan höstved och värved är högst betydande. Första och 

 sista årsringen äro i allmänhet abnorma. 



Gran IV visar ett gott exempel pä virkets försämring vid allt för 

 hög ålder och under karga förhållanden (berg). Den inre veden, med 

 en årsringsbredd av i,i mm, har en torrvikt av 491 kg pr rå fm^, men 

 den yttre veden har oaktat endast 0,3 mm:s årsringar endast 447 kg. 

 Denna skillnad motsvarar alldeles de i tab. VIII funna väggvolymtalen. 

 Olikheterna bekräftas genom den högre upp i stammen utförda under- 

 sökningen i tab. IX. 

 Tabell IX. Fördelningen mellan cellväggar och cellrum i veden- Gran IV, ^/g h. 



Ä r s r i n 



50 'vid märgen) 



70 

 90 



IIO 



III 

 ii; 



(vid barken) 



I tvärsnittet kan m.an även se de tvenne olika slagen av celler: tra- 

 keider och parenchymceller. Ur cellulosasynpunkt förefinnes en väsent- 

 Hg olikhet mellan dessa: märgstrålarnas celler äro fyrkantiga, alltså till 

 formen olämpliga såsom pappersämne. De äro även tunnväggiga och 

 förstöras därför vid fabrikskokning, även om spår av dem kunna påvisas 

 vid försiktiga laboratorieförsök. 



Märgstrålecellerna synas bra även på ett radiärt snitt (fig. 13); men 

 ännu bättre på tangentiellt (fig. 14). 



Då nu märgstrålarna få anses utgöra en värdelös beståndsdel, har jag 

 försökt att uppskatta deras förekomst i olika delar av stammen, genom 

 att på tangentiella snitt beräkna märgstrålarnas yta i % (fig. 15 och 16). 

 I allmänhet synes innerved hålla mer än ytterved, men växlande på olika 

 stammar. Det är även växlande på olika höjd av stammen: lägst på 

 mitten, högre mot toppen och mot basen. Detta stämmer ju med den 

 funna cellulosahalten. Man måste även taga hänsyn till, inte bara märg- 

 strålarnas yta, utan även deras cellväggar i % av all celhmgg. En be- 

 räkning häröver ger som resultat, att c:a 10 % av torrsubstansen är 

 värdelös. 



