23Ö 



BERTIL E. HALDEN 



nerna, inrangerar man gärna allt annat grus under den för ett svenskt 

 öra egentligen ganska främmande benämningen morän (fastän man äger 

 ett så utmärkt svenskt namn som pinnmo!). Och dock är svallgruset av 

 allt att döma inom flertalet områden nedom marina gränsen vida vanli- 

 gare än åsgruset (»rullstensgruset»), ja mångenstädes i areal överlägset 

 åsgruset och moränen sammantagna. Om förf. skulle våga sig på att 

 giva en sannolik förklaring till denna jordarts misskända ställning, så 

 är denna att söka däruti, att svallgruset intager en lätt förbisedd ter- 

 rängform, medan rullstensåsarna däremot vanligen omedelbart falla i ögo- 

 nen, samt vidare, att svallgrusets närmast i ytan gående lager ofta nog 

 utvisa stora likheter med moränmaterial 



Det kan dock rättvisligen i detta sammanhang omnämnas, att rullstens- 

 åsarnas material, åsgruset, ibland kan visa förrädisk likhet med morän- 

 material och detta 

 särskilt i sådana fall, 

 då åsarna äro låga 

 och alltså lätt förbi- 

 sedda i terrängen. 

 Härom torde vidstå- 

 ende bild (fig. i) ge 

 någon föreställning. 

 Att erhålla en nå- 

 got så när riktig upp- 

 fattning om svallgru- 

 sets utbredning iSve- 

 rige är också av 

 Förf. foto. många orsaker gan- 



Fi^. I. Moränliknande åsgrus. Värmland, Eds socken. Obetyd- gj^g^ svårt Först frän 

 lig rullstensås \^L km norr om kyrkan. ^ 



och med ar 1877 bör- 

 jade man på de geologiska kartorna utsätta svallgruset (bl. nr. 57 Stav- 

 sjö), ehuru jordartens existens faktiskt omtalas i talrika kartbladsbeskriv- 

 ningar fr. o. m. nr. i Västerås (»På många ställen synes den stoftfina 

 sanden vara urtvättad och bortsköljd; det gröfre gruset och småste- 

 narna äro då äfven vanligen något mera nötta och afrundade på hörn 

 och kanter»). Eller ännu tydligare från blad nr. 3 Skultuna (»rentvättadt, 

 i viss mon om rullstensgrus erinrande, krosstensgrus^), samt från och med 

 blad nr. 5 Eskilstuna under namnet svallgrus. Men även efter 1877 har 

 man många gånger nöjt sig med att i kartbladsbeskrivningarna lämna 

 strödda notiser om svallgrusets uppträdande. Kartbladsbeskrivningar upp- 

 lysa vidare om att många i fält urskilda svallgrusområden på kartan ut- 

 lagts som morän (t. ex. å bladen Latorp och Motala). 





