258 



BKRTIL K. HALDEN 



Förf. foto. 



Fig. 6. Växtlig skog av gran och lind m. m. växande på klapper och grovt svallgrus av 

 > en m. mäktighet, fuktigt av genomsipprande bäckvatten. I mitten en stam av 

 lind med rikligt uppslag. Hälsingland, Enångers socken, »Lindefallets. 



avbildade linden grävdes häri en grop av något mer än en meters djup. 

 Upptill bestod mineraljorden huvudsakligen av grov klapper med rik in- 

 blandning av humus i de stora hälrummen mellan stenarna. Nedåt över- 

 gick avlagringen i grovt svallgrus av föga rundade stenar, som voro 

 tydligt fuktiga. Rötter sannolikt från linden nådde ett djup av c:a 45 

 cm under ytan och voro omspunna av gula mycelflätor. Även kring 

 gruset och stenarna pä ett djup, fallande mellan 40 och 70 cm under 

 ytan, anslöto sig vita och gula mycelanhopningar. Den underliggande 

 moränen — eller berggrunden — nåddes ej. 



Det kan av ovanstående skildring anses tydligt, att varken närvaron 

 av bäcken eller av svallgruset — var för sig taget — lämnar tillräckligt 

 goda betingelser för uppkomsten av denna märkliga, i Norrland av allt 

 att döma enastående ståtliga skogstyp. ^ 



Ovanför Lindefallet, där morän dominerar, spelar bäcken en helt annan 

 roll, nämligen som försumpningsorsak. 



En nordligare och avgjort kargare motsvarighet till Lindefallet är den av 



* Ett besök vid Lönnmor i Ljusdal är 1 91 9 gav vid handen, att denna beryktade lokal 

 för ädla lövträd åtminstone numera står långt tillbaka för I>iridefallet. 



