GEOLOGISKA LAGERFÖLJDENS BETYDELSE 



261 



ö. h., utgör här flerstädes en ganska god gräns mellan granskogen, som 

 dominerar pä moränmarkerna ovanför denna gräns, och tallskogen, som 

 vidtager på grus- och sandavlagringarna strax nedom marina gränsen. 

 Vid erosionshaket framkomma källdrag från den ovanför belägna mo- 

 ränmarken, och. i samband härmed kan man här under eftersommaren 

 på några ställen se marina gränsen i vegetationen markerad genom en 

 blå bård av Mulgcdiiun alpinum. 



rtuad. af CJ. Otto igelLgtränv 



Grhcis 



Mordrv 



Aigrui 



StrandJbiLän. 



/JQusUra Bai/3S,an.(i Torf 



Fig 8. Karta över jordarternas fördelning inom ett område kring Enångcrs 

 kyrka, Hälsingland. (Efter Sv. Geol. unders. Ser. C n:r 152.) Strand- 

 bildningarna utgöras av klapper, svallgrus och grövre sand. 



I Enångers socken söder om Vedmora, mellan landsvägen och bergen 

 väster om densamma (se fig. 8), ligger sjösand avlagrad i sänkorna mellan 

 smärre up])stigande moränkullar. De senare förete blockrik, av havet ursj^olad 

 beskaffenhet. Terrängen är tämligen flack. Såväl dessa moränkullar som 

 sandfälten mellan dem förefalla att erbjuda granen dåliga utvecklingsmöjlig- 

 heter; friska unggranar äro visserligen ej sällsynta, men de äldre visa sig 

 mestadels oväxtliga och lavbehängda. Någon undersökning av markens vatten- 

 tillgång och sandens lagringsförhållanden har jag emellertid icke här — lika 

 litet som vid Alvåsen — varit i tillfälle att utföra. I båda fallen synes det 

 sannolikt, att den flacka terrängen utövar ett ogynnsamt inflytande. 



