OM SKOGSTRADENS KOLSYREASSIMILATION 



275 



3 B. Skoven er opadtil begraenset af en Bolgelinie, der minder om den 

 foldede Bladplade i Fig. 2 B. 



Det karakteristiske ved Bladarrangcnientet i den stiurkt, resp. hyppigt 

 udhuggedc Bcvoksning er altsaa den store Dybde i Kronelaget. Derved 

 opnaas et Bladarrangcment, som man med Kendskab til Bladenes Assi- 

 milationsforhold maa anse som det bedst mulige: Kun et yderst ringe 

 Antal Blade er udsat for det fulde Dagslys, medens den störste Part 



5ö^"-'^Äc= ^^Sfi^^^"^ *j^^^i^^-^ 



j 



Fig- 3 A og ^'- 



w 



7 



I 



1 



B 



Skeinatisk Freinstilling af Kronform og Bladarrangcment i en svagt, resp. 

 sjccldent (Fig. 3 A) og en stasrkt, resp. hyppigt (Fig. 3 B) udhugget Bevoks- 

 ning. Hver af de smaa vandrette eller skraa Streger skal forestille el 

 System af Blade. Figuren er delvis en gengivelse af en Fig. hos H. 

 Mundt, Dansk Skovforen. Tidskr. 1920 p. Ii. 



befinder sig i mere eller mindre stierk Halvskygge. Og Bladmsengden 

 er efter alt at domme betydelig större i den staerkt udhuggede end i 

 den svagt udhuggede Bevoksning, og det samme maa da sikkert ogsaa 

 gaside for Torstofproduktionen gennem Kulsyreassimilationen. 



Jeg er tilbojelig til at tro, at en vel udhugget aeldre Bogeskov i sine 

 dybe Kröner kan udnytte Lyset saa effektivt, som det overhovedet er 

 muligt, og paa Skovbunden i saadanne Bevoksninger er der saa faa 

 Procent af det frie Dagslys, at denne ringe Lysmaengde ikke yderligere 

 kan producere naevneva^rdig Stofmangde. Vi finder paa gode Vokse- 

 steder i Danmark af og til saa velplejede, kronerige Bogebevoksninger, 



