BARRTRÄDENS KOLSYREASSIMILATION 



285 



tur och 6 gånger sä stor som hos tallen. Såväl gran som tall synas 

 därför ha relativt föga nytta av värmetillgång över +17°. 



De båda andra bilderna äro avsedda att åskådliggöra assimilationens 

 beroende av ljustillgången. I detta fall gäller för såväl gran som tall 

 den enkla satsen: ju mera ljus desto bättre. Hos båda stiger assimila- 

 tionsintensiteten m.ed stigande ljusstyrka ända till fullt middagsljus en 

 1200 



1100 

 1000 

 900 

 800 

 700 

 600 

 500 

 ^00 

 300 

 200 

 100 



+ 5" 10° 15° 20° 25° 30° 



Fig. 2. Gran. Assimilation (kolsyreförbrukning) och andning (kolsyreproduktion) vid en 



ljusstyrka av lo % solljus. 



klar sommardag. Överflöd på ljus kan det således ej här bli tal om. 

 I stället synas båda träden normalt lida av en viss ljusbrist. Även 

 häri skilja sig alltså barrträden från andra kända fall bland växterna. 

 Det vanliga är nämligen att assimilationen uppnår sitt maximum redan 

 vid en ljusstyrka av halva middagsljusets eller vid en ännu lägre. 



Om tallen och granen ställa relativt små anspråk på högre lufttempera- 

 turer, så kräva de alltså ljus i så mycket större omfattning. Detta gäller 

 i all synnerhet tallen. Den behöver i förhållande till granen mindre 

 värme men däremot mera ljus. 



20. Skogsvii?ds/ö>enin«^etts Tidskrift igzS- Serien A. 



