288 M. G. STÅLFELT 



är även för tallen och granen luftens kolsyrehalt aldrig så hög, att för 

 mycket kolsyra erbjudes. Tvärtom är kolsyrehunger, som redan nämnts. 

 det vanliga förhällandet. Bristen pä kolsyra ökas emellertid ytterligare 

 och högst avsevärt därigenom, att barrens klyvöppningar stängas så snart 

 vattenavdunstningen blir för stark och detta inträffar synnerligen ofta. 

 Någon ingående undersökning av denna fråga har jag ej haft tillfälle att 

 utföra. Det enda jag kan hålla mig till är en del enstaka observatio- 

 ner. Enligt dessa stängas klyvöppningarna hos tall- och granbarren lik- 

 som i allmänhet hos fanerogamväxter varje dag någon gång under loppet 

 av eftermiddagen. Denna tidpunkt inträffar tidigare ju starkare transpira- 

 tionen är och ju mindre vattentillgång, som finnes i marken. Under 

 tider av ihållande torka slutas klyvöppningarna allt tidigare och tidigare, 

 så att det till slut inträffar redan på förmiddagen. Sedan detta skett, 

 kan ingen assimilation mera äga rum den ifrågavarande dagen, om också 

 ljus- och värmeförhållandena äro aldrig så gynnsamma. Först under föl- 

 jande dags morgontimmar öppnas diffusionsbanorna på nytt. Svårare 

 torrperioder äro därför för barrträden även i detta hänseende skadliga. 

 Den effektivaste assimilationstiden måste följaktligen utgöras av sådana 

 soliga dagar, som följa närmast efter regn. 



Då nu assimilationsutbytet på detta sätt är bundet till bestämda be- 

 tingelser i temperatur, ljus och kolsyretillgång eller ibland indirekt till 

 nederbörden och dessutom till kombinationen mellan dessa faktorer, så 

 måste självfallet klimatiska växlingar utöva ett stort inflytande på trä- 

 dens växtlighet och produktionskraft. 



Medeltemperaturen under vegetationsmånaderna växlar år från år rätt 

 betydligt, ofta flera grader, och dessa förskjutningar ligga för Sverige till 

 största delen mellan +5 och -fi6 grader, alltså på den del av skalan 

 där assimilationen är mest känslig för temperaturförändringar. 



Först vid de närmast högre graderna eller mellan +17° och +22° 

 ä -f-25° visar sig assimilationsreaktionen mera oberoende av en tempera- 

 tursvängning på några grader. Om medeltemperaturen under någon av 

 sommarmånaderna sjunker på en ort, som normalt har +15°, så visar 

 den anförda tabellen att kolsyreassimilationen hos tall och gran^ härige- 

 nom reduceras med ungefär 4. % för varje grads temperatursänkning. 

 Ar det fråga om en temperaturförskjutning från +10° nedåt så blir 

 assimilationsnedsättningen ännu större, hos granen dubbelt så stor. 



Med temperaturväxlingarna samverka i regel ljusväxlingarna. En kall 

 period av sommaren är oftast mulen och regnig och därför också ljus- 

 fattig. Under jämnmulna dagar är solljuset reducerat till omkring en 

 tredjedel av det som infaller från klar himmel och denna ljusminskning 

 nedsätter assimilationen till ungefär hälften, såsom figurerna visa. 



