SKOGSVEGETATIONEN OCH AVGASERNA 295 



2:0. På kalkrik grund, där någon kalkbrist ej gärna kan tänkas upp- 

 komma, ha växter visat sjukliga förändringar (i thuringska skogstrakter, 

 Mähren etc.) 



j:o. I fosfathaltiga marker skulle fosforsyran snarare göras tillgänglig 

 genom svavelsyra och svavelsyrlighet. 



Emellertid måste erkännas, att WiELER är den, som experimentellt visat 

 svavelsyrlighetens skadlighet för växterna, ehuruväl han sedan, då det 

 gällt en förklaring av saken, helt försiktigt talat om »Inaktivierung der 

 Chloroplasten». WiSLlCENUS och NEGER antaga, att 



1:0 det vid växternas assimilation nybildade syret oxiderar svavelsyr- 

 ligheten till svavelsyra, som sedan verkar frätande på växterna, 



2:0 i de klorofyllförande växtcellerna reduceras kolsyra och vatten: 

 formaldehyd bildas, och sex dylika molekyler sammansluta sig till socker- 

 arten formos (Baeyers teori), varefter formosen omvandlas till stärkelse. 

 Svavelsyrligheten adderar sig emellertid till formaldehydgrupperna och 

 gör dem overksamma, varför stärkelsebildningen uteblir. 



Vid bedömande av svavelsyrlighetens skadeverkan tillkomma förutom 

 gaskoncentrationen en hel del faktorer, såsom växtens vegetativa tillstånd, 

 assimilationsintensitet, vidare årstid, viarkbjnitet m. m. Barrträden äro 

 till följd av sina fleråriga assimilationsorgan (barren) ömtåligare än löv- 

 träden, vilkas blad endast under en vegetationsperiod behöva utsättas 

 för de skadliga gaserna. WiSLlCENUS har lyckats visa, att växter, som 

 i mörker utsatts för svavelsyrlighet, förblevo friska. Detta var naturligt- 

 vis ej fallet vid mycket höga koncentrationer syra. Samme forskare har 

 i motsats till andra (se nedan: HaSELHOFF och LiNDAU, SCHROEDER 

 och Reuss) funnit, att det är genom klyvöppningarna och ej genom 

 kutikulan som gaserna intränga. Hans experimentella belägg härför äro 

 bl. a.: 



i) evakueringsinfiltrationsmetoden, 



2) försök med avbrutna grenar. 



Vid evakueringsmetoden lägger man friska resp. rökskadade majskott 

 av en konifcr (ädelgran, gran) i ett kärl med vatten under recipienten 

 till en luftpump. Om man evakuerar, komma kraftiga gasblåsor att avgå 

 från de friska skotten under det att de sjuka endast beläggas med små 

 gasblåsor, härrörande från den i vatten lösta luften. Äterställes normalt 

 lufttryck och stickes med en nål hål i de fortfarande under vatten be- 

 fintliga barren, fyllas de friska barren med vatten, emedan inuti dem 

 uppkommit ett »vacuum», under det att de vissnade barren ej visa tec- 

 ken till infiltration. 



Vad försöket med avbrutna grenar (fig. 3) beträffar går detta ut på 



