SKOOSVEGETATIONEX OCH AVGASERNA 303 



metoden uppspännas med bariumhydrat indränkta bomullstyglappar un- 

 der bar himmel mellan träd på olika jHinkter inom rökzonen. Lapparna 

 exponeras i 5 ä 6 månader och underkastas analys. Den av lapparna 

 upptagna sva\els}'rlighelen resp. svavelsyran anses då stå i j)roportion 

 till luftens genomsnittliga halt av förstnämnda gas. Emellertid kan man 

 hysa vissa betänkligheter gent emot detta förfaringssätt, nämligen: 



1:0. Då de med bariumhydrat indränkta bomullstygstycken få hänga 

 i det fria, utsatta för atmosfärilier och vindar kan ifrågasättas, om de 

 därvid ej undergå några för resultaten skadliga förändringar. (Se nedan 

 ang. kiselsyrehalt hos tyget!) 



2:0. Det är svårt att förbränna ett tygstycke av de för erhållande av 

 ett verkligt generalprov erforderliga dimensionerna. Vid förbränning och 

 inaskning av tygstycket kan mycket lätt en större eller mindre del av 

 bariumsulfatet överföras till suliid, vilken sedan vid tillsats av 10% -ig 

 saltsyra avger svavelväte, varigenom svavelsyrevärdet blir för lågt. 



3:0. Vid sönderklippandet av tyget (enligt föreskrift) kunna lätt pul 

 verformiga delar av de tillsatta kemikalierna stofta bort och alltså undan- 

 draga sig vidare behandling och vägning. 



Den vid försöken använda modifikationen är grundad på en längre 

 försöksserie^ vars slutresultat var, att poplin indränkt med en 10% soda- 

 lösning var lämpligaste absorptionsmaterialet.^ 



Sodalapparnas kyddades mot nederbörd genom ett slags burar, »rök- 

 burar» av ungefär samma utseende som vanliga termometerburar, sådana 

 de användas vid meteorologiska stationer. 



Tio dylika burar uppsattes omkring Mackmyra sulfitfabrik enligt bi- 

 fogade kartskizz, å vilken även analysresultat från burförsöken (medeltal 

 av samstämmiga dubbelanalyser) samt barrprovsanalyser utsatts. Bu- 

 rarna uppsattes med möjligast enkla anordningar, i ett fall byggdes en 

 särskild ställning. Transportfordon och snickare ställdes välvilligt till 

 förfogande av disp. Einar Lundbäck, utan vars bistånd undersökningarna 

 skulle väsentligt försvårats. 



Efter exponeringstidens (31 dagar) slut lossades lapparna försiktigt och 

 fördes i var sin slutna glasburk till laboratoriet för analys. 



Först urlakades med kallt vatten 2 gånger, varefter extraherades i en 

 apparat påminnande om Soxhlets fettextraktionsapparat. Denna apparat 

 är naturligen ej oumbärlig. 



Vätskan från urlakningen med kallt vatten prövades med lackmus. 



' Utförd ined användande av en av professor J. E. Johansson till förfogande ställd inom 

 Karolinska Institutet befintlig respirationskammare av 15 m^ rymd. 



* Jag hade övertygat mig om att det med saltsyra extraherade och sedan med vatten 

 tvättade tyget var fritt från svavelsyrade saltar, sä ock »impregneringssodan». 



