316 



TORSTEN LAGERBERG 



Förf. foto. 

 Fig- 3. Polyporus annostis. Granved med föga framskriden, Ijusbrun röta, som visar fina 

 svarta längsstreck (mycclfläckar) i årsringsgränserna (bildens mittparti) sarnt svarta 

 tvärstreck i märgstrålarna. — '■'/g nat. storl. 



I Tyskland blev Polyporus annosns först känd till sin verkliga natur 

 genom Hartigs undersökningar i början av 1870 talet. Här är det åter 

 skadegörelserna pä gran, som framträda i första planet. Även om svam- 

 pens betydelse icke på långt när är så stor som i Danmark, äro dock 

 verkliga epidemier över betydande arealer kända. Professor NEGER har 

 exempelvis i ett av sina arbeten (Die Krankheiten unserer Waldbäume 

 und wichtigsten Gartengehölze. — ^ Stuttgart 191g) närmare skildrat, hur i 

 ett mer än 30-årigt bestånd om c:a 240 hektar under åren 190g — 1915 

 per hektar och år måste tillvaratagas 2,7 fm^ virke, vilket störtat eller 

 torkat till följd av rotröta. ' 



I Sverige är Polyporiis annosus med säkerhet spridd från Skåne ända 

 längst upp i Norrland, ehuru dess egentliga betydelse sannolikt inskränker 

 sig till landets södra hälft. Den enda uppskattning av svampens skade- 

 görelse, som gjorts hos oss, utfördes på 1890-talet av ALBERT NILSSON 

 (Om barrträdsrötor och deras uppträdande i våra skogar. — Tidskr. f. Skogs- 

 hushålln., Arg. 24, Stockholm i8g6) på Ombergs kronopark, vilken sedan 

 den tiden blivit beryktad som ett speciellt hemvist för rotröta. På 5 

 olika hyggen i granbestånd av örtrik typ undersökte NiLSSON stubbarna 



