RÖTORNAS BETYDELSE FÖR GRANEN O. DESS AVKASTNING 321 



mansättningen och skadegörelserna icke kan påvisas. Jordens struktur 

 kommer dock att få en stor betydelse härför, då den föranleder träden 

 att utbilda mycket ytligt förlöpande rotsystem. Genom de starka 

 periodiska växlingar mellan fuktighet och t(5rka, för vilka rötterna av 

 denna anledning utsättas, skulle de skadas, och som en följd härav skulle 

 rotröta inställa sig. Denna deduktion är tvivelsutan riktig, men den 

 synes mig dock näppeligen förklara, varför sjukdomen blir så påfallande 

 intensiv just på dessa marker. 



Som bekant har den biologiska forskningen under de senare åren allt- 

 mera inriktat sig på ett klarläggande av sambandet mellan organismers 

 utveckling och den aktuella surhetsgraden — väteionskoncentrationen — 

 i det substrat, där de leva. Detta forskningsfält har visat sig vara mycket 

 givande, och många viktiga resultat ha redan blivit frukten av utförda 

 undersökningar. Det borde därför vara av ej ringa intresse att veta, 

 hur Polyporus annosus under sin tillvaro i marken förhåller sig i be- 

 rörda hänseende. Jag kan även nu meddela några uppgifter i denna 

 fråga på grundval av ett kulturförsök, som utförts åt mig av docenten 

 E. Melin på Skogshögskolans mykologiska laboratorium. Sedan ett par 

 år tillbaka har jag där svampen i kultur. Den växer mycket villigt 

 såväl på maltaggr som på trä, och bildar i båda fallen oerhörda massor 

 konidier från sitt luftmycel. Med konidier från en renkultur som ymp- 

 material grundlades kulturer i 5-procentiga maltextrakt lösningar av olika 

 Pjj (i stället för att direkt angiva väteionskoncentrationen, brukar man 

 uttrycka densamma genom den s. k. väteionsexponenten, betecknad pjj, 

 som betyder väteionskoncentrationens logaritm med motsatt tecken). De 

 Pj^-värden, som sålunda prövades, växlade mellan 3,5 (vilket är liktydigt 

 med en mycket sur lösning) och 7 (= neutral reaktion i närlösningen). 

 Försöket avbröts efter 14 dagar, då pj^ i kulturkärlen åter bestämdes och 

 de producerade torrsubstanserna vägdes. Resultatet är sammanfört i 

 följande översikt: 



Polyporus annosus i kultur (5 % maltextrakt) vid olika pH- 



' Kulturen förorenad av Pi nkillium «p. 



