RÖTORNAS BETYDELSE FÖR GRANEN O. DESS AVKASTNING 335 



Andra källrötor på gran av svartbrun färg ha visat sig vara starkt 

 bakteriösa, vilket hittills omintetgjort mina försök att få det även här rik- 

 ligt förekommande svampmycelet i renkultur. 



Bland rötskador på gran av oviss art ha särskilt de s. k. »topprötorna», 

 som infinna sig efter snö- eller vindbrott, tilldragit sig stor uppmärksam- 

 het under de senare åren. Själv har jag ägnat dem ett ganska ingå- 

 ende studium och har även vid 

 några tillfällen lämnat medde- 

 landen härom i den svenska 

 skogslitteraturen (LAGERBERG, 

 T., > Snöbrott och toppröta hos 

 granen». — Medd. från Statens 

 Skogsförs.-anst., H. i6, 191 9; 

 »Ytterligare bidrag till känne- 

 domen om toppröta hos gra- 

 nen». — Skogsvårdsför:s Tidskr. 

 1920; »Om snöskador och 

 deras samband med rötor hos 

 granen». — Skogen 1920). Mina 

 undersökningar, som utfördes i 

 Norrland, ha sedermera fortsatts 

 av professor ScHOTTE (Om rö- 

 tans spridningshastighet hos gra- 

 nen efter snöbrott. — Statens 

 Skogsför.-anst. Flygblad N:o 26, 

 1922) i olika delar av Sydsverige 

 med enahanda resultat som det, 



till vilket jag .själv kommit. Jag har även under de praktiska som- 

 marövningarna vid Skogshögskolan kunnat komplettera mina erfaren- 

 heter om topprötor både på gran och på tall. Samtliga nu nämnda under- 

 sökningar ha visat, att stambrott hos granen så gott som konstant åt- 

 följes av en röta, som med tiden kan nå långt ned i stammen. Hos 

 tallen däremot är, så långt mina iakttagelser räcka, röta efter stambrott 

 sällsynt eller, om sådan utvecklas, utan all betydelse. I den omfattande 

 undersökning över Finlands snöskadeområden och deras skogar, som år 

 1920 publicerades av professor Heikinheimo, ha även topprötorna hos 

 granen blivit föremål för behandling och uppgivas vara så vanliga, att 

 de förekomma hos så gott som alla snöbrutna träd. 



Topprötorna äro alltså ett faktum, med vilket man måste räkna. Att 



16. 



Förf foto. 

 Lokaliseringen av en nära 4 är gammal 

 toppröta i en granstam. Den på snittet 

 (59 cm under brottytan) ringformiga rötan 

 lämnar de 8 inre vedmantlarna fullstän- 

 digt orörda. — */g nat. storl. (Efter La- 

 gerberg). 



