RÖTORNAS BETYDELSE FÖR GRANEN O. DESS AVKASTNING 341 



topprötorna skulle jag dock våga tro, att Siereum sanguinolentum även 

 här är den väsentligt bidragande orsaken. i 



Nordfors' undersökning har klart påvisat det förkastliga i att skada 

 ståndskog genom onödig bleckning, och att den som så gör, i grund 

 och botten gör sig själv den 



största otjänst. 1 in-n ; m I I I Ml . , 40 



I anslutning till de nu när- 

 mast omnämnda rötorna vill 

 jag fästa uppmärksamheten 

 på ännu ett slag, som upp- 

 står i samband med granbe- 

 ståndens skötsel under viss 

 förutsättning. Om beståndet, 

 som ofta sker, uppdras genom 

 knipp-plantering, och man 

 dröjer för länge med enkel- 

 ställning av plantorna, blir 

 följden i regel den, att stam- 

 marna i varje grupp växa sam- 

 man med baserna. När se- 

 dermera vid en första gall- 

 ring de undertryckta träden 

 slås ut, uppkommer röta i de 

 kvarstående stubbarna, men 

 då dessa stå i vävnadsför- 

 bindelse med den stam, som 

 lämnats att växa vidare, går 

 rötan även lätt över till denna. 

 Exempel härpå har jag sett i 

 flera kulturer i Sydsverige. 

 Det är sålunda av stor vikt, 

 att röjningar i knipp-plante- 

 rade granbestånd utföras i 

 tid, dvs. innan sammanväxningar av träden kommit till stånd. 



Såväl dessa rötor som stämplingsrötorna äro på det hela taget av 

 större ekonomisk betydelse än topprötorna, därför att de träffa stam- 



' Denna fråga torde jag inom en nära framtid kunna definitivt avgöra, då jag nu har 

 stämplingsrötornas svamp i kultur. Min ovan uttalade förmodan, att Stereum sanguinolentum 

 skulle vara upphovet även till dessa rötor, styrkes ytterligare av en iakttagelse, som gjordes 

 av docenten E. Melin i samma bestånd, där den närmast ovan skildrade stämplingsrötan 

 undersöktes. På en annan granstam var nämligen den torra och döda ytveden i brösthöjds- 

 blecket besatt med talrika fruktkroppar just av Stereum sanguinolentum. 



Genomskärning av nedre delen av två 90 — 

 looåriga granstammar (A och B) med 8- 

 åriga stämplingsrötor (snedstreckade). Stam- 

 men A har tagit röta även genom rotstäm- 

 peln. — (Efter Nordfors.) 



