RÖTORNAS BETYDELSE FÖR GRANEN O. DESS AVKASTNING 343 



Om granen under sin växttid visar sig mycket mottaglig för rötor, så 

 gäller detta i lika hög grad om dess virke. Under otillfredsställande lag- 

 ringsförhållanden angripes det lätt av ett flertal saprofytiska svampformer. 



Framför allt inom bergslagsområdet men även långt upp i Norrland 

 och här och där i Sydsverige ha 

 stora kvantiteter sulfitved av denna 

 anledning förfarits under de senast 

 gångna åren, vilket åsamkat såväl 

 köpare som säljare stora förluster. I 

 Skogsvårdsförrs Tidskr. 1920 har jag 

 lämnat en kort redogörelse för denna 

 lagerröta, vilken kunde återföras till 

 en tidigare som skadegörare alldeles 

 obeaktad svamp, Corticiuvi evolvens 

 Fries (fig. 23, 24). Denna art är ytterst 

 allmän på allehanda slag av dött virke, 

 varför det är ägnat att förvåna, att den 

 icke förr än nu tilldragit sig skogs- 

 männens uppmärksamhet. Jag skulle 

 icke hålla det för uteslutet, att vår 

 mycket förkättrade bränslekommis- 

 sion även kommit att spela en roll 

 för uppkomsten av denna Corticium- 

 epidemi. De ofantliga vedförråd, som \^' 

 genom dess försorg upplades på 

 spridda ställen inom landet, togo 

 mångenstädes röta så starkt, att ve- 

 den icke kunde säljas. Jag har haft 

 tillfälle att undersöka dylika lager 

 av sekunda björk, som i alldeles 

 osedvanlig utsträckning varit angripna 

 av Corticium evolvens. Dessa ved- 

 förråd ha tydligen utbildat sig till Fig. 24. Coitkium evolvens. Fullt utveck- 

 \ ^ rr ■i ^- • r 1 ^- r •• j 1 lade fruktkroppar å ett stycke gran- 



mycket effektiva mfektionshardar, och ^ark från sulfirved. - v/nat. storl. 



det är dä ganska naturligt, att pap- (Efter Lagerberg.) 



persveden härifrån skulle angripas, 

 särskilt om den, som ofta inträffade, upplagts i deras närhet. 



Corticium evolveyis angriper stockarna från hela deras yta. Härifrån 

 växer mycelet i riktning mot märgen och förorsakar omedelbart en in- 

 tensiv brunfärgning av de ockuperade vedpartierna. På ett tvärsnitt ge 

 rötstråken upphov till en mycket karakteristisk teckning (fig. 23). De 



